УХВАЛА
07 грудня2023 року
м. Київ
справа № 522/26062/21
провадження № 61-16415ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бриз» на постанову Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
особа, яка подає касаційну скаргу, - товариство з обмеженою відповідальністю «Бриз»,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агросоюз-РП»  (далі - ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 578 470 грн.
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 05 вересня 2022 року у задоволенні позову ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» задоволено, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 05 вересня 2022 року скасовано, позов ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» заборгованість у розмірі 578 470 грн.
17 листопада 2023 року через систему «Електронний Суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Бриз» (далі - ТОВ «Бриз»), яке не брало участі у справі, в інтересах якого діє адвокат Танасогло О. М. подало касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Безпосередньо в касаційній скарзі викладене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки вказаний строк пропущений з поважних причин.
Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року 
(справа Zubac v.Croatia, № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення ЄСПЛ у справах «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», «Шамоян проти Вірменії»).
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.
Ціна позову у справі № 522/26062/21 не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн, де 2 684 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року).
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами б), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.
Посилаючись на наявність випадку, передбаченого підпунктом б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, ТОВ «Бриз»не навело обґрунтованих мотивів та не надало доказів, які б їх підтверджували, що заявник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є процесуальні підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.
У частині п`ятій статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи судовим рішенням в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути в загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 35 постанови від 12 травня 2020 року в справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20) звертала увагу, що особа, яка не брала участі у справі, у якій встановлені певні обставини щодо неї, які вона не визнає, вправі спростувати ці обставини у загальному порядку, тому таке рішення не буде мати преюдиційного значення для особи, яка не брала участі у справі.
Крім того статтею 54 ЦПК України передбачені процесуальні наслідки незалучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
З цих підстав є необґрунтованими посилання ТОВ «Бриз» на наявність випадку, передбаченого підпунктом б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження в справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Також колегією суддів не встановлено підстав для висновку, що розглядувана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає скаргу. У розглядуваній справі судами вирішувався індивідуальний спір між ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» та ОСОБА_1 , та відсутні підстави вважати, що він стосується 
5 000 договорів, які за твердженням ТОВ «Бриз» воно уклало за період 2017-2023 року.
Доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність переоцінки доказів Верховним Судом, однак встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. 
Незгода ТОВ «Бриз» із оскаржуваним судовим рішенням не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
У разі, якщо ТОВ «Бриз» не визнає певних обставин, встановлених в оскарженому судовому рішенні, ухваленому у справі, в якій воно не брала участі, товариство має право спростувати ці обставини у загальному порядку в іншій справі.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Бриз» строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року у справі № 522/26062/21.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Бриз» на постанову Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року в справі № 522/26062/21.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                    В. В. Шипович
                                                                                             О. М. Осіян
                                                                                            Є. В. Синельников