ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1750/21  Номер провадження 22-ц/814/3271/23	Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.О.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,
за участю секретаря Владімірова Р.В.,
       розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання нікчемним кредитного договору та виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягаю виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А :

       У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання кредитного договору нікчемним, а виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
       В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він як інвалід 3 групи отримує пенсію на картковий рахунок, відкритий в ПрАТ «Приватбанк» за допомогою відповідної банківської картки. 
12.02.2020 йому на телефон прийшли повідомлення спочатку про зарахування, а через короткий термін - зняття з його картки 8 000 грн., що його в значній мірі здивувало. 
Через місяць на його телефон почали надходити дзвінки від чоловіка на ім`я ОСОБА_2 , який представлявся працівником ТОВ «Манівео» та повідомляв про необхідність сплатити прострочений кредит, який йому надало вказане товариство.
Вважаючи себе ошуканим, він 07.04.2020 звернувся з письмовою заявою до прокуратури.
В подальшому йому стало відомо про перебування на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого напису №85271, виданого 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.В. та заяви про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
В ході подальших з`ясовувань стало відомо, що шахраї в кредитному договорі з ТОВ «Манівео», у виконавчому напису нотаріуса та в документах виконавчого провадження вказали не його адресу, де він зареєстрований і весь час постійно проживає, а саме АДРЕСА_1 , а - АДРЕСА_2 , до якої він жодного відношення не має. За цією адресою він ніколи не проживав і не був зареєстрований. Будинку за №13 по даній вулиці взагалі не існує, а є тільки будинок АДРЕСА_4 . Крім того, його прізвище в вищевказаних документах написано : « ОСОБА_3 », паспорт йому видавав Полтавський районний відділ міліції Управління МВС України у Полтавській області, а не : «Полтавський рс удмс», як вказано у спірному договорі. Крім того, у ньому зазначена невідома йому адреса електронної пошти, якої він взагалі не має. 
Вищевказане свідчить про невірну ідентифікацію, а його особа не відповідає тим ідентифікуючим критеріям, які зазначені в ніби -то укладеному від його імені кредитному договорі. 

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай Олегом Станіславовичем, 31.10.2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 85271 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та повернути стягнуте.
В решті вимог про визнання нікчемним кредитного договору №627642212 від 12.02.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та стягнення з відповідачів судових витрат за надання правничої допомоги - відмовлено.
Судовий збір віднесено за рахунок держави.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в частині відмови в задоволенні вимог про визнання кредитного договору нікчемним. 
В своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив в цій частині постановити нове рішення про задоволення вимог в повному обсязі. 
Вказував, що мін ним та відповідачами відсутні будь які фінансові правовідносини, оскільки жодних кредитних договорів він не укладав.
В кредитному договорі було невірно зазначено його прізвище, невідому йому адресу проживання, де він ніколи не проживав та не був зареєстрований, неналежний йому номер телефону та електронну адресу, його особу не було ідентифіковано.
Про існування кредитного договору він дізнався від приватного виконавця, більше ніж через рік.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи у зв`язку з чим отримує пенсію через ПрАТ «Приватбанк» за допомогою банківської картки за № НОМЕР_1 . 
Позивач стверджує, що 12.02.2020 р. йому на телефон прийшло повідомлення про зарахування 8000 грн., а згодом - повідомлення про зняття з його картки 8 000 грн. 
Через місць йому почали надходити регулярні дзвінки від працівника ТОВ «Манівео» на ім`я ОСОБА_2 , який повідомляв про необхідність сплатити кредит. 
У зв`язку з чим, він звертався до правоохоронних органів та прокуратури з проханням найти шахраїв та припинити тиск на нього, які останні здійснюють в ході телефонних розмов. 
В ході розгляду його заяви працівникам поліції не вдалось встановити особу, яка здійснювала дзвінки, тому розгляд заяви було припинено. 
На підставі виконавчого напису №85271, виданого 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.В. та заяви ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем відкрито виконавче провадження, в ході виконання якого накладено арешт на рахунки боржника ОСОБА_1 за кредитним договором з ТОВ «Манівео» про стягнення 18894 грн. 
Встановлено, що в кредитному договорі №627642212 з ТОВ «Манівео», у виконавчому напису нотаріуса та в документах виконавчого провадження адреса божника вказана як АДРЕСА_2 .
Натомість, згідно до паспортних даних місцем реєстрації та постійним місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . 
Згідно повідомлення Управління з питань містобудування та архітектури, на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради №569 від -07.10.1977 р. трьом будинкам по АДРЕСА_4 надало нові адреси - АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 . 
В будинку АДРЕСА_6 , тобто за адресою, вказаної оспорюваному договорі, проживають та зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
Крім того, в графі позичальник вказано прізвище « ОСОБА_7 » , тоді як прізвище позивача « ОСОБА_8 ». 
Також невірно вказано паспортні дані останнього - замість паспорт виданий «Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області», вказано «Паспорт виданий рс удмс».
Крім того, в кредитивному договорі вказано електронну адресу позичальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , натомість будь-яких об`єктивних даних про те, що ця адреса має відношення до позивача, який категорично заперечує наявність в нього останньої, матеріали справи не містять. 
Відмовляючи в задоволенні вимоги про визнання нікчемним кредитного договору, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог належними та допустимими доказами.

       Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
       Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
       При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
       Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
       Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
       За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
       Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
       Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
       В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       Як вбачається із матеріалів справи, у заяві про укладення кредитного договору №627642212 від 12.02.2020 року зазначено особу позичальника ОСОБА_7 , телефон НОМЕР_2 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак дана інформація не відповідає дійсності і не свідчить про проходження позичальником повної ідентифікації. 
       Так, правильне прізвище позивача ОСОБА_8 , а за вищевказаною електронною поштою значиться інтернет-магазин автозапчастин Audi Dill, номер телефону згідно відповіді Vodafone від 13.10.2021 року не належить ОСОБА_1 , вказаний номер був у користуванні в період з 01.02.2020 по 28.02.2020 і обслуговувався знеособлено (анонімно) на умовах передплаченого зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», окрім того, картка на яку були зараховані кредитні кошти належить ОСОБА_1 , однак номер телефону, який є фінансовим згідно відповіді АТ «Приватбанк» є НОМЕР_3 , що унеможливлює підтвердження проведення операції по замовленню оспорюваного кредитного договору. 
       Отже, беручи до уваги вищенаведені факти та те, що для укладення електронного кредитного договору необхідно пройти ідентифікацію особи та зробити електронний підпис через смс-повідомлення чи через підтвердження, котре надходить у формі листа до електронної пошти, або у приват24, що виключає підписання ОСОБА_1 даного кредитного договору через будь який із зазначених способів та взагалі подання заявки на отримання кредитних коштів.
       Враховуючи, що грошові кошти за вказаним кредитним договором перераховані на банківську картку, яка хоч і належить позивачу, однак електронного підпису одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 у вище визначений спосіб зроблено не було, твердження позивача про не використання ним ідентифікатора електронного підпису та укладання оспорюваного кредиту з невідомою особою - заслуговують на увагу. 
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів як того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме ОСОБА_1 цього одноразового ідентифікатора, а також по справі відсутні докази реєстрації саме позивача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачів, відсутні докази отримання саме позивачем коштів згідно з оспорюваними кредитними договорами, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для судового захисту прав та інтересів останнього. 
       Подібний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 757/40209/20 (провадження № 61-10924св21), з аналогічними правовідносинами. 
       Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
       Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
       Звертаючи увагу на обраний позивачем спосіб захисту про визнання кредитного договору нікчемним, необхідно зазначити, що останній не є ефективним, оскільки в даному випадку ефективним способом захисту, який спрятиме відновленню прав позивача буде визнання оспорюваного правочину недійсним. 
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне використати принцип «Суд знає закони», який за своєю правовою сутністю зводиться до надання судом власної правової кваліфікації спору, яка може і не співпадати з позиціями сторін. При цьому таке неспівпадіння саме по собі не може бути самостійною підставою для відмови у здійсненні судового захисту порушеного відповідачами права позивача. 
       За вказаних обставин, судове рішення в частині вирішення вимог щодо законності кредитного договору №627642212 від 12.02.2020 року - підлягає скасуванню, з постановленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.
       В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, тому у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційною інстанцією не переглядається.
       Керуючись ст. 367, ч.1 п. 2 ст. 374, п. п. 2, 3 ст. 376, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити. 
       Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання нікчемним кредитного договору №627642212 від 12 лютого 2020 року - скасувати та постановити в цій частині нове рішення. 
       Визнати кредитний договір №627642212 від 12 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» - недійсним. 
       В іншій частині судове рішення залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2023 року.

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна