ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 308/9448/21
провадження № 61-8893св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Великолазівський ліцей Баранинської сільської ради Закарпатської області,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Німець Олена Михайлівна, на постанову Закарпатського апеляційного суду у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Кожух О. А., Собослоя Г. Г., 
від 28 березня 2023 року.
Короткий зміст заявлених позовних вимог
1.            У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2.            Свої вимоги  ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона до 23 червня 2021 року працювала на посаді педагога-організатора Яроцької гімназії - філії Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області. Наказом директора Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області від 18 червня 2021 року № 111-к була звільнена на підставі пункту 6 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з відмовою від продовження роботи в змінених умовах праці, що є істотними.
3.            Звільнення вважає незаконним, оскільки на підставі її заяви від 11 червня 2021 року отримала 14 червня 2021 року від роботодавця попередження про зміну істотних умов праці, проте які саме істотні умови змінилися та у зв`язку з чим її не повідомили.
4.            Позивачка вказувала, що оскільки у роботодавця відбулася зміна в організації виробництва і праці, а саме було здійснено реорганізацію Яроцької гімназії - філії Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області, керівництво відповідача не мало права звільняти її на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, а повинно було звільнити її на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.
5.            Із урахуванням зазначеного, позивачка просила позов задовольнити: поновити її на роботі на посаді педагога-організатора Яроцької гімназії - філії Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області; стягнути на її користь з Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області середній заробіток за час вимушеного прогулу 
з 23 червня 2021 року до дня поновлення на роботі, стягнути на її користь судові витрати на правову допомогу. 
Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції
6.            Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 
у складі судді Голяни О. В. від 08 квітня 2022 рокупозов задоволено частково.
7.            Зобов`язано Великолазівський ліцей Баранинської сільської ради Закарпатської області поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді педагога-організатора Яроцької гімназії - філії Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради, або внести відповідні зміни до штатного розпису, ввівши посаду педагога-організатора.
8.            Стягнуто з Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 червня 2021 року до 08 квітня 2022 року у розмірі 193 981, 08 грн. 
9.            Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
10.         Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що припинення з позивачкою трудових відносин на підставі пункту 6 частини першої 
статті 36 КЗпП України відбулося з порушенням трудового законодавства. За фактичних обставинах, що склалися (фактична реорганізація закладу освіти), позивачка могла бути звільнена на підставі частини першої статті 40 КЗпП України з дотриманням гарантій, передбачених статтею 49-2 КЗпП України.
Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції
11.         Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 березня 2023 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 рокускасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
12.         Постанова апеляційного суду мотивована тим, щоу зв`язку з пониженням ступеню навчального закладу у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, наслідком яких стала зміна істотних умов праці позивачки, про які позивачку у встановлений законом строк, не пізніше ніж за два місяці, було повідомлено. Оскільки позивачка відмовилася працювати на нових умовах, її на законних підставах було звільнено з роботи. 
13.         Апеляційний суд також зауважив, що у позовній заяві позивачка просила поновити її на роботі на посаді педагога-організатора Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради Закарпатської області, однак такий спосіб захисту є неналежним та неефективним, оскільки навчального закладу - Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» не існує та не існує вказаної посади у відповідача, а засновником «Великолазівського ліцею» є Баранинська сільська рада, на виконання рішення якої понижено ступінь вищевказаного навчального закладу.
Узагальнені доводи касаційної скарги
14.         02 травня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Німець О. М.,засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційного скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 березня 
2023 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 
2022 рокузалишити в силі.
15.         Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявниця зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц, від 13 лютого 
2019 року у справі № 756/6746/16-ц, від 18 травня 2020 року у справі 
№ 761/11887/15-ц, від 11 вересня 2020 року у справі № 215/2330/19, 
від 23 грудня 2020 року у справі № 447/334/18, від 22 вересня 2021 року у справі № 490/372/21, від 01 грудня 2021 року у справі № 761/24929/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
16.         Заявниця стверджує, що була ліквідована займана нею посада та трудова функція, не зважаючи на це апеляційний суд зробив висновок, що відбулася зміна істотних умов праці. Факт скорочення посади сам по собі виключає звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, оскільки відсутні передбачені частиною третьою статті 32 цього Кодексу обставини. Про визначену частиною третьою статті 32 КЗпП України зміну істотних умов праці та, відповідно, припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України можливо говорити тоді, коли посада працівника не скорочується, а лише змінюються істотні умови праці за цією посадою. Апеляційний суд проігнорував той факт, що позивачці було запропоновано іншу посаду, іншу трудову функцію та укладення іншого трудового договору. 
17.         Також заявниця зазначає, що насправді з матеріалів справи чітко простежується, що відбулася, так звана, оптимізація навчального закладу внаслідок чого посада педагога-організатора Яроцької гімназії-філії Великолазівського ліцею, яку займала позивачка, була ліквідована. Тобто трудова функція, яку виконувала позивачка, була без її волі ліквідована за ініціативою роботодавця. Таким чином, у спірних правовідносинах не може йтися про зміну істотних умов праці, оскільки остання передбачає збереження трудової функції працівника. При зміні істотних умов праці посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору - система та розмір оплати праці, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад без зміни трудової функції тощо, тобто зміни, які ведуть до звуження чи розширення трудової функції працівника за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується. Зміна істотних умов праці не передбачає ліквідації трудової функції працівника та виведення посади зі штату. Водночас зміна в організації виробництва і праці, наслідком якої є скорочення штату або чисельності працівників, означає, що посада, яку раніше обіймав працівник, виводиться із штатного розпису. 
18.         Касаційна скарга містить доводи про те, що відповідно до приписів трудового законодавства попередження про зміну істотних умов праці, це персоніфікований документ, який описує які саме істотні умови праці будуть змінені для працівника задля того, щоб працівник міг вирішити чи буде він продовжувати свою трудову діяльність у нових умовах, чи ні. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
19.         Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 308/9448/21.
20.         02 листопада 2023 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 308/9448/21 розподілено судді-доповідачеві.
21.         Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2023 рокусправу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У визначений судом строк відзиви на касаційну скаргу не надходили
Фактичні обставини справи, встановлені судами
22.          ОСОБА_1 працювала на посаді педагога-організатора Яроцької    гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради Закарпатської області.
23.         Наказом № 37-к від 26 лютого 2021 року директора Великолазівського ліцею Данко В. про пониження ступеня гімназії - філії «Великолазівський ліцей» Баранинської сільської ради, на виконання наказу відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради № 20-к/тр 
від 22 лютого 2021 року «Про пониження ступеня Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради та рішення № 23 ІІ сесії VІІ скликання Баранинської сільської ради від 19 лютого 2021 року «Про пониження ступеня та зміну назви Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради Закарпатської області наказано:
- понизити ступінь Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради до Яроцької початкової школи - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради до 01 вересня 
2021 року;
- звернутися за погодженням до профспілкового комітету щодо зміни істотних умов праці працівників Яроцької гімназії - філії «Великолазівеского ліцею» Баранинської сільської ради;
- попередити працівників Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради про можливу зміну істотних умов праці, переведення, звільнення, у зв`язку з пониженням ступеня закладу з дотриманням вимог чинного законодавства 22 березня 2021 року; 
- здійснити зміни в Єдиному державному реєстрі щодо внесення змін до відомостей про назву з «Яроцька гімназія - філія «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради на «Яроцька початкова школа - філія «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради з 22 червня 2021 року;
- зареєструвати статут Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради в новій редакції до 01 вересня 2021 року;
- затвердити штатний розпис Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради до 31 травня 2021 року;
- перевести педагогічних працівників Яроцької гімназії - філії «Великолазівський ліцей» Баранинської сільської ради до опорного закладу на повне або неповне (за письмовою згодою) тижневе навантаження;
- перевести інших працівників на наявні вакантні посади, а при їх відсутності - звільнити по статті 36, статті 40 КЗпП України з дотриманням вимог чинного законодавства;
- перевести учнів 5-9 класів Яроцької гімназії - філії до Великолазівського ліцею, враховуючи бажання батьків або осіб, які їх заміняють;
- забезпечити освітній процес для учнів 5-9 класів на базі Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради з 01 вересня 2021 року;
- організувати підвіз учнів 5-9 класів з с. Ярок до опорного закладу Великолазівський ліцей з 01 вересня 2021 року.
24.         16 березня 2021 року відповідно до витягу з протоколу первинної профспілкової організації опорного закладу освіти «Великолазівський ліцей» Баранинської сільської ради № 3 вирішено надати дозвіл на попередження працівників Яроцької гімназії про зміну істотних умов праці, відповідно до рішення № 23 від 19 лютого 2021 року «Про пониження ступеня гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради Закарпатської області.
25.         22 березня 2021 року № 01-19/74 директором Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради Закарпатської області Данко В. С., відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України та наказу відділу освіти культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради № 20-к/тр від 22 лютого 2021 року «Про пониження ступеня Яроцької гімназії - філії «Великолазівський ліцей» Баранинської сільської ради та рішення № 23 ІІ сесії VII скликання Баранинської сільської ради від 19 лютого 2021 року «Про пониження ступеня Яроцької гімназії - філії «Великолазівський ліцей» Баранинської сільської ради, педагога-організатора Яроцької гімназії ОСОБА_1 попереджено про зміну істотних умов праці; вказано, що по закінченню 2-х місяців з моменту попередження ОСОБА_1 буде переведено на посаду завідувача Яроцької початкової школи - філії та вчителя інформатики (3 год.) й фізичної культури                 (6 год.) Яроцької початкової школи. Згідно зі статтею 32 КЗпП України               ОСОБА_1 має право погодитися зі зміною істотних умов праці або відмовитися від продовження роботи в нових умовах. Для подальшої роботи слід надати заяву про згоду працювати у нових умовах праці. Ненадання заяви буде свідчити про відмову працювати у нових умовах праці.
26.         Згідно з актом № 4 від 22 березня 2021 року Яроцької гімназії - філії Великолазівський ліцей «Про відмову ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з попередженням про зміну істотних умов праці» від 22 березня 2021 року № 01-19/81, комісією у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 складено акт про те, що 22 березня 2021 року об 11 год. директор Великолазівського ліцею Данко В. І. вручила ОСОБА_1 попередження про зміну істотних умов праці від 22 березня 2021 року № 01-19/81, однак 
ОСОБА_1 не погодилася підписувати попередження.
27.         14 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до директора Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради із заявою, в якій просила видати їй попередження про зміну істотних умов праці від 22 березня 2021 року та повідомити про права та обов`язки на запропонованій посаді, розмір посадового окладу, в тому числі про наявність шкідливих умов праці на новій посаді.
28.         Наказом директора ліцею ОСОБА_6 № 112-к від 18 червня 2021 року ОСОБА_1 звільнено з 22 червня 2021 року у зв`язку з відмовою від продовження роботи в істотних умовах праці, що змінилися, на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, бухгалтерії наказано здійснити повний розрахунок, нарахувати грошову компенсацію за 45 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період з 01 вересня 2020 року по 
11 червня 2021 року та виплатити вихідну допомогу. 
29.         Згідно з актом управління Держпраці у Закарпатській області від 16 липня 2021 року № ЗК 298/283/АВ, за заявою працівників Яроцької гімназії - філії Великолазівського ліцею ОСОБА_10., ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було проведено інспекційне відвідування, за результатами якого порушень законодавства про працю не виявлено.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
30.         Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
31.         Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
32.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
33.         Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
34.         Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
35.         Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
36.         Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
37.         Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
38.         Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
39.         Зміна істотних умов праці (розміру оплати праці, тривалості робочого часу, режиму роботи, зміну розрядів і найменування посад) може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. 
40.         Зміною істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, викликаною змінами в організації виробництва і праці, визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, впровадження передових методів тощо.
41.         Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці.
42.        У пункті 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що згідно з частиною третьою статті 32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших, - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.
43.        При зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору - розмір оплати праці, тривалість робочого часу, режим роботи тощо.
44.        Відповідно до пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.
45.        Отже, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України.
46.        У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 582/1001/15-ц (провадження № 14-286цс18) зазначено, що зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці. Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.
47.        У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 761/11887/15-ц (провадження № 61-15506сво18) зроблено висновок, що звільнення працівника на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із його відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці не можна відносити ні до звільнення працівника за його ініціативою, ні до звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Зазначена підстава припинення трудового договору є окремою самостійною підставою для припинення трудового договору, яка обумовлена відсутністю взаємного волевиявлення його сторін, недосягненням ними згоди щодо продовження дії трудового договору. Підставою для звільнення працівника за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України є його відмова від продовження роботи в нових умовах праці після спливу двомісячного строку з часу ознайомлення з відповідним повідомленням.
48.        Водночас пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено право власника або уповноваженого ним органу на розірвання трудового договору у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
49.        У постанові Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі 
№ 161/1147/16-ц (провадження № 61-37720св18) вказано, що зміна істотних умов праці за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці (постанова Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2748цс15).
50.        У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі 
№ 317/181/19 (провадження № 61-21021св21) зазначено, що зміна істотних умов праці відбувається за тією самою посадою, у тій самій установі, де працівник працював до такої зміни. Пропозиція обійняти інші посади не є зміною істотних умов праці.
51.        Факт скорочення посади сам по собі виключає звільнення за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України, оскільки відсутні передбачені частиною третьою статті 32 КЗпП України обставини. Про визначену частиною третьою статті 32 КЗпП України зміну істотних умов праці та, відповідно, припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України можливо стверджувати тоді, коли посада працівника не скорочується, а лише змінюються істотні умови праці за цією посадою.
52.        Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 11 травня 2021 року у справі № 317/182/19-ц (провадження № 61-231св21), правовідносини у якій є подібними з правовідносинами у цій справі.
53.        Судами встановлено, що директором Великолазівського ліцею Данко В. С. на підставі рішення Бараниської сільської ради від 19 лютого 2021 року було видано наказ «Про пониження ступеня та зміну назви Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради» від 26 лютого 
2021 року № 37-к, яким понижено ступінь Яроцької гімназії до Яроцької початкової школи та заплановано переведення працівників на наявні вакантні посади, а при їх відсутності звільнення за підставі статей 36, 40 КЗпП України.
54.        Ураховуючи зміст вказаних рішення й наказу, слід дійти висновку, що ними передбачалася можливість звільнення працівників за ініціативою роботодавця з підстав, визначених статтею 40 КЗпП України, пункт перший якої визначає, що трудовий договір, може бути розірваний роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
55.        Згідно з попередженням від 22 березня 2021 року № 01-19/74 Великолазівський ліцей попередив позивача ОСОБА_1 , яка працювала на посаді педагога-організатора Яроцької гімназії, про переведення на посаду завідувача Яроцької початкової школи та вчителя інформатики (3 год.) й фізичної культури (6 год.).
56.        Із урахуванням зазначеного, відсутні підстави для висновку, що за посадою, яку обіймала ОСОБА_1 - педагог-організатор Яроцької гімназії, відбулася зміна істотних умов праці. Ця посади фактично була скорена за результатами проведення пониження ступеня закладу освіти за рішенням його засновника.
57.        Засновник зобов`язаний у разі реорганізації чи ліквідації закладу освіти забезпечити здобувачам освіти можливість продовжити навчання на відповідному рівні освіти (частина шоста статті 25 Закону України «Про освіту»).
58.        Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вказаним обставинам не надав належної оцінки.
59.        При вирішенні спору апеляційний суд не звернув увагу на те, що 
 ОСОБА_1 було звільнено на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, а не на підставі статті 40 КЗпП України, як було, зокрема, визначено у наказі «Про пониження ступеня та зміну назви Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради» від 26 лютого 
2021 року № 37-к. 
60.        Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за обставин, встановлених у цій справі, фактично відбулася реорганізація Яроцької гімназії - філії «Великолазівського ліцею» Баранинської сільської ради, посада, яку обіймала  ОСОБА_1 - педагог-організатор Яроцької гімназії, була фактично скорочена, отже ОСОБА_1 могла бути звільнена на підставі             пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.
61.        При звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України роботодавець мав забезпечити реалізацію гарантій, передбачених статтями 42, 44, 49-2 КЗпП України, чого дотримано не було.
62.        У відповідності до частин першої-другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі. При винесенні рішення про поновлення на роботі підлягає вирішенню питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
63.        Наведені вище висновки у спірних правовідносинах, які виникли між працівниками із Великолазівським ліцеєм Баранинської сільської ради Закарпатської області, висловлено у постановах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 308/9220/21 (провадження № 61-1328св23) від 13 вересня 2023 року у справі № 308/9225/21 (провадження № 61-7327св23) та у справі 
№ 308/9222/21 (провадження № 61-7540св23).
64.        Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції про законність звільнення позивачки є необґрунтованими і такими, що не відповідають приписам КЗпП України. 
65.        У відповідності до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
66.        Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції. Водночас колегія суддів бере до уваги, що апеляційна скарга Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради не містила доводів щодо неправильності визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Німець Олена Михайлівна, задовольнити .
2.            Постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 березня 2023 рокускасувати, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 року залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий           	     Є. В. Синельников  	
Судді 	     О. В. Білоконь        О. М. Осіян         Н. Ю. Сакара   	
 	     В. В. Шипович