ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/302/20  Номер провадження 22-ц/814/3952/23	Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д.С.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Кириченко В.В. 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтави апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 08 червня 2023 року (час постановлення ухвали з 10:22:57 год. по 10:32:00 год., дата виготовлення повного тексту ухвали – 14 червня 2023 року) у справі за скаргою  ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

                                     У С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця, просив ухвалити рішення, яким:
визнати неправомірними дії головного державного виконавця Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління МЮ України Гришко Т.В. щодо закінчення 14 лютого 2023 року виконавчого провадження № 69962875;
зобов`язати головного державного виконавця Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління МЮ України Гришко Т.В. скасувати постанову від 14 лютого 2023 року про закінчення виконавчого провадження № 69962875.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з 30 вересня 2022 року у Миргородському відділі ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління МЮ України перебувало виконавче провадження № 69962875 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12 серпня 2022 року Шишацьким районним судом Полтавської області на виконання рішення того ж суду від 26 квітня 2022 року, яким на ОСОБА_2 покладений обов`язок опублікувати інформацію про спростування недостовірних відомостей.
14 лютого 2023 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 69962875, яку скаржник вважає незаконною, оскільки, на його переконання, виконавцем не вчинено усіх передбачених законом дій для реального виконання рішення суду, яке набрало законної сили. 

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 08 червня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову про задоволення його скарги в повному обсязі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги стверджується, що за змістом ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішення суду немайнового характера у контексті обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили, і завдань, які покладені на ДВС законом, не може обмежуватися виключно накладенням державним виконавцем штрафів на боржника і внесенням подання до правоохоронних органів, оскільки такі дії державного виконавця є лише заходами притягнення боржника до відповідальності, проте не свідчать про реальне виконання рішення суду. 

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2022 року № 541/302/20 задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності та ділової репутації шляхом зобов`язання вчинити дії по спростуванню інформації задоволено (а.с.64-75). 
Визнано такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_3 публічно поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на мітингу, що відбувся біля приміщення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, який розташований за адресою м. Миргород вул. Гоголя, 133, та в інтернет-виданні «Полтавщина» в статті під заголовком «Сьогодні в Миргороді місцеві активісти пікетували районний суд», автором якої є ОСОБА_2 , розміщеної в розділі новини о 12:56 годині 15 січня 2020 року, інформацію наступного змісту «протягом 2019 року в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані, та те, що майже в усіх цих справах адвокатом у порушників був чоловік голови суду, ОСОБА_1 » та на плакатах з написом «куплю алко справи по суду не дорого 0677598774» та «Валя +Вася= Корупція».
ОСОБА_2 зобов`язано на особистій сторінці Facebook розмістити інформацію під заголовком «Спростування», зазначивши, що ним та іншими учасниками акції 15 січня 2020 року біля Миргородського міськрайонного суду Полтавської області та на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» в статті під заголовком «Сьогодні в Миргороді місцеві активісти пікетували районний суд» було поширено недостовірну інформацію наступного змісту: «у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік Голови суду». Повідомляю, що ця інформація не відповідає дійсності. Я, ОСОБА_2 , не володію будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина ОСОБА_1 » та розмістити резолютивну частину рішення суду. Повідомити Інтернет-видання «Полтавщина» про задоволення позовних вимог для спростування виданням інформації, яка підлягає спростуванню.
ОСОБА_2 зобов`язано розмістити інформацію під заголовком «Спростування», зазначивши, що ним та іншими учасниками акції 15 січня 2020 року біля Миргородського міськрайонного суду Полтавської області та на сайті Інтернет-видання «Полтавщина» в статті під заголовком «Сьогодні в Миргороді місцеві активісти пікетували районний суд» було поширено недостовірну інформацію наступного змісту: «у 2019 році в Миргородському міськрайонному суді було закрито 81 справу щодо водіїв, які керували автомобілем в нетверезому стані. Майже в усіх цих справах адвокатом у порушників є чоловік Голови суду». Повідомляю, що ця інформація не відповідає дійсності. Я, ОСОБА_2 , не володію будь-якими фактичними даними, які б підтверджували наведену в статті інформацію стосовно громадянина ОСОБА_1 » та розмістити резолютивну частину рішення суду на тих сайтах та Інтернет-виданнях де була розповсюджена неправдива інформація.
19 липня 2022 року рішення набрало законної сили, а 12 серпня 2022 року ОСОБА_1 виданий виконавчий лист № 541/302/20 з виконання даного рішення суду (а.с.62-63). 
За заявою ОСОБА_1 від 30 вересня 2022 року головним державним виконавцем Миргородського ВДВС у Миргородському районі Полтавської області в Гришко Т.В. 03 жовтня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69962875 з виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с.61, 78-79). 
У п.2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження від державним виконавцем боржнику ОСОБА_2 встановлено строк 10 робочих днів для виконання рішення суду.
Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом від 03.10.2022 за №№ 31933 та 31934 за адресами, вказаними у виконавчому документі (а.с.76, 81).
31.10.2022 державним виконавцем здійснено перевірку виконання виконавчого листа №541/302/20 від 12.08.2022 року, виданого Шишацьким районним судом Полтавської області про визнання інформації недостовірною, захисту честі, гідності та ділової репутації шляхом зобов`язання вчинити дії по спростуванню інформації, про що складено акт державного виконавця. 
В акті зазначено, що на адресу відділу ДВС не надійшла інформація від боржника про виконання рішення суду. При перевірці веб сторінки Інтернет видання «Полтавщина» встановлено відсутність статті під заголовком «Спростування» від імені ОСОБА_2 (а.с.82-84).
31.10.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700,00 грн), а боржника повторно зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с.86).
Постанова направлена сторонам виконавчого провадження до відома та для виконання супровідним листом від 31.10.2021 за вих. №№ 37531, 37529 (а.с.85, 87). 
23.12.2022 державним виконавцем здійснено повторну перевірку виконання боржником рішення суду (виконавчий лист 541/302/20 від 12.08.2022), за результатами якої державним виконавцем складено акт. 
В акті зазначено, що на адресу відділу ДВС станом на 23.12.2022 не надійшла інформація від боржника про виконання даного рішення. При перевірці веб сторінки Інтернет видання «Полтавщина» встановлено відсутність статті під заголовком «Спростування» від імені ОСОБА_2 (а.с. 88-90).
23.12.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника - фізичну особу штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400,00 грн), боржника втретє зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та повторно попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суд (а.с.92) 
Постанову направлено боржнику для виконання, а стягувачу – до відома за вих. № 48235 від 23.12.2022 (а.с.91).
27.12.2022 року за вих. №48570 на адресу боржника в порядку ст. 18, 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» направлено повідомлення про притягнення його до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду (а.с.93-94). 
В зв`язку з невиконанням боржником рішення суду 14 лютого 2023 року головним державним виконавцем Миргородського ВДВС у Миргородському районі Полтавської області в Гришко Т.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.11 ч.1 ст.39, ч.3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.96-97).
17 лютого 2023 року за № 7055 до Миргородського ВР ГУНП в Полтавській області держаним виконавцем направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК (а.с.98-99). 
За фактом невиконання боржником ОСОБА_2 судового рішення розпочато кримінальне провадження, а стягувачу надано статус потерпілого у ньому. 

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що вчинити дії по спростуванню недостовірної інформації на власній особистій сторінці Facebook та у Інтернет виданні «Полтавщина» від власного імені може лише боржник ОСОБА_2 , як фізична особа, тому рішення суду не може бути виконано без участі цього боржника. У зв`язку цією обставиною державний виконавець вірно застосував положення абз.3 ч.3 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» та після вжиття всіх передбачених Законом заходів для виконання рішення про зобов`язання вчинити певні дії та недосягнення їх мети, прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком місцевого суду та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, керується такими міркуваннями.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 ЗУ «Про виконавче провадження». 
Згідно цієї норми за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч.1).
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2).
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.3).
Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.4).
Для належного виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України слід враховувати такі критерії визначення подібності правовідносин, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року (справа № 233/2021/19). 
«38. Ураховуючи наведені висновки щодо тлумачення поняття «подібні правовідносини», задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин) Велика Палата Верховного Суду вважає за потрібне конкретизувати:
38.1.    Висновок про те, що така подібність означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин) (викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16 (пункт 32), від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/17 (пункт 38), від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16 (пункт 16), від 16 травня 2018 року у справі № 910/24257/16 (пункт 40), у постановах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 910/8956/15, від 6 вересня 2017 року у справі № 910/3040/16, від 13 вересня 2017 року у справі № 923/682/16 тощо);
38.2.    Висновок про те, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, за змістом яких тотожними, аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин (викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 373/1281/16-ц, від 16 травня 2018 року у справі № 760/21151/15-ц, від 29 травня 2018 року у справах № 305/1180/15-ц і № 369/238/15-ц (реєстровий номер 74842779), від 6 червня 2018 року у справах № 308/6914/16-ц, № 569/1651/16-ц та № 372/1387/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 648/2419/13-ц, від 12 грудня 2018 року у справі №  2-3007/11, від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц тощо).
39. Конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.»
Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року (справа № 523/11518/16) скасовані судові рішення судів першої і апеляційної інстанції, якими відмовлено у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про закінчення виконачого провадження, ухвалено нове рішення, яким скаргу задоволено.
       У справі, розглянутій Верхвоним Судом, стягувачем у виконавчому провадженні оскаржувалася постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, яким яким зобов`язано Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій придбати заявнику окреме благоустроєне житлове приміщення. Тобто у межах розгляду зазначеної справи вирішувалося питання повноти вжитих державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення немайнового хараткера, яке не може бути виконане без участі боржника. У зазначеній справі державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження після вжиття таких заходів: накладення штрафу на боржника (двічі), внесення подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. 
       Верховний Суд, задовольняючи скаргу, керувався такими мотивами.
       «При цьому, накладення штрафів та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.
Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.
Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.
До аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов  в постанові від 18 червня 2019 року в справі № 826/14580/16.
В даному випадку суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень. 
У справі, яка переглядається, за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.
Разом із тим, частиною третьою статті 11 Закону   України № 606-XIV, що діяв на час ухвалення державним виконавцем оскаржуваної постанови, було визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 8); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 20).
Матеріалами справи не підтверджено належного виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства. 
При таких обставинах постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.»
       У межах розгляду цієї справи аналогічним чином за результатами вжитих державним виконавцем дій рішення суду залишилося невиконаним і не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним засадам і завданням виконавчого провадження (ст.1, ст.2 Закону), а також цивільного судочинства (ст.2, ст.18 ЦПК України).
       При вирішенні цього спору слід враховувати передбачені ч.1, ч.2, ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» права та обов`язки державного виконавця та виходити з того, що за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, не можна вважати законною постанову державного виконавця про закнічення виконавчого провадження. 
       З огляду на наведене ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті заявлених вимог.
       Відповідно до ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (ч.1).
У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання (ч.2).
       За змістом наведеної норми закону належним способом захисту порушенного права стягувача за конкретних обставин є рішення суду про визнання незаконною постанови державного виконавця від 14 лютого 2022 року. 
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384, ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 08 червня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення по суті заявлених вимог.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління МЮ України Гришко Т.В. від 14 лютого 2023 року про закінчення виконавчого провадження № 69962875.

У задоволенні решти вимог відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 15 листопада 2023 року.

Головуючий суддя                                                     О.А. Лобов 

         Судді:                                                                             А.І.Дорош

                                                                                                  В.М.Триголов