ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6836/23 Справа № 183/2009/16 	  	Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д. О. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року по справі за скаргою  ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Новомосковського відділу Державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Корєла Ольга Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», -

В С Т А Н О В И Л А : 

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець Новомосковського відділу Державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Корєла Ольга Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».
Вказана скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що 01 червня 2023 року він звертався із заявою до державного виконавця про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. 12 червня 2023 року йому стало відомо про реєстрацію 31 березня 2023 року заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про відкриття виконавчого провадження відносно заявника на підставі рішення суду від 09 серпня 2018 року у справі № 183/2009/16 та дублікату виконавчого листа, виданого 02 вересня 2021 року. При ознайомленні заявнику надано копію заяви стягувача, ухвали суду, виконавчого листа. Заявник вказує, що з документів справи він дізнався, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання і на його думку державним виконавцем неправомірно відкрито провадження. 
Враховуючи викладене, він просив визнати дії старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Корєлої О.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2023 року № 71432944 неправомірними; скасувати постанову старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Корєлої О.М. про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2023 року за №71432944 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості у розмірі 57 122,14 грн; на час розгляду скарги ОСОБА_1 призупинити провадження від 03 квітня 2023 № 71432944 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року залишено без розгляду та повернуто скаргу.
Ухвала суду мотивована тим, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом, клопотання про поновлення такого строку не заявлено, а тому суд дійшов до висновку про залишення скарги без розгляду. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом всіх обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що він дійсно 01 червня 2023 року подав заяву про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, однак, ознайомився лише 12 червня 2023 року.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу без змін, з наступних підстав.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Верховний Суд зауважив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.
Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 2608/20647/12.
З наведених заявником у скарзі обґрунтувань убачається, що він оскаржує дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, які за своїм змістом не є триваючими.
У скарзі заявник посилається на те, що про відкриття виконавчого провадження № 71432944 він дізнався 12 червня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами провадження.
При цьому, з поданих заявником доказів вбачається, що із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження він звернувся 01 червня 2023 року.
Вказане свідчить про обізнаність скаржника щодо наявності виконавчого провадження та порушення останнім строку звернення до суду із даною скаргою, так як зі скаргою він звернувся лише 14 червня 2023 року.
Встановивши, що заявником пропущено 10 денний строк звернення до суду із скаргою та останнім не заявлено клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку залишення скарги без розгляду.
Доводи апелянта в скарзі про те, що  він дійсно 01 червня 2023 року подав заяву про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, однак, ознайомився лише 12 червня 2023 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі. Встановленим є факт обізнаності про наявність виконавчого провадження безпосередньо 01 червня 2023 року.
Більш того, на вказані твердження скаржника суд першої інстанції дав чіткі та обґрунтовані відповіді, які відповідають нормам права та з якими погоджується колегія суддів. 
Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи скаргу, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про залишення її без розгляду.
Оскаржувана ухвала як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення. 
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко