ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/5767/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року в адміністративній справі №160/5767/23 (головуючий суддя першої інстанції Кальник В.В.) за позовом за позовом   Приватного підприємства «Оріон-М»  до  Державної податкової служби України; Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  про  визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8256386/34339633 від 14.02.2023 року, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 31.10.2022 року, яка складена Приватним підприємством «Оріон-М» та зобов`язано ДПС України зареєструвати податкову накладну №8 від 31.10.2022 року, складену Приватним підприємством «Оріон-М», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання (а.с. 101-106).
Цим же рішенням стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області та за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ПП «Оріон-М» понесені позивачем судові витрати в сумі 1342,00 грн. з кожного.

29.05.2023 року представником позивача до суду першої інстанції подана заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1250,00 грн.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватного підприємства «Оріон-М» понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1250,00 грн..
Заява обґрунтована тим, що суд не вирішив питання про судові витрати, які понесені Приватним підприємством «Оріон-М» при розгляді даної справи і які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн..

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року  вказана заява задоволена частково 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Приватного підприємства «Оріон-М» понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн..
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватного підприємства «Оріон-М» понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн..
В задоволенні решти вимог заяви відмовлено (а.с. 114-115).

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач – ГУ ДПС у Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та в задоволенні вимог заяви про стягнення з відповідача судових витрат відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що додаткове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права. Апелянт не погоджується з сумою витрат на правничу допомогу, яка стягнута судом першої інстанції на користь позивача, вважає її необґрунтованою та не підтвердженою належним чином.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду      справи по суті.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів  статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає про таке.
Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. 
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Як вбачається з матеріалів справи, разом із вказаною заявою позивачем були подані: копія договору про надання правничої допомоги від 14.03.2023 року, копія акту приймання робіт (наданих послуг) від 22.03.2023 року №11; копія рахунку №11 від 22.03.2023 року; копія платіжної інструкції від 22.03.2023 року №406; ордер на надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги №б/н від 14.03.2023 року; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.8-13, 61, 110).
Відповідно до умов пункту 1.1 зазначеного договору Виконавець бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити отриману правничу допомогу в порядку та у строки, обумовлені Сторонами. 
Пунктом 4.1 договору визначено, що вартість послуг визначається у додатку №1 до цього Договору, а оплата здійснюється відповідно до Акту приймання-здачі виконаних робіт та виписаного на його підставі рахунку-фактури.
Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 22.03.2023 року №11 надані послуги - підготовка позовної заяви до суду - 5 годин - 2500,00 грн. (а.с. 8зв). 
          Вартість години роботи складає 500 гривень, а загальна вартість робіт з надання правничої допомоги, відповідно до вказаного акту, складає 2500,00 грн..
          Згідно платіжного доручення від 22.03.2023 року №406, позивачем здійснено оплату за надану правничу допомогу за договором від 14.03.2023 року у сумі 2500,00 грн. (а.с. 9).
Стосовно доказів оплати витрат на правничу допомогу, Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 року по справі №280/2635/20 зазначив: «що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».
Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що понесені витрати позивача на правову допомогу адвоката  в розмірі 1000 грн є співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.
На підставі викладеного, апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обґрунтованих юридичних висновків щодо розподілу судових витрат і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в цій частині відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року в адміністративній справі №160/5767/23 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від                   02 червня 2023 року в адміністративній справі №160/5767/23 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.    

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко