ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6130/23 Справа № 243/3038/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Фалін І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                     Корчистої О.І.
суддів:                           Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,
за участю секретаря              Шумило І.В.        

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/3038/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Вадим Михайлович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, треті особи: Перша бахмутська державна нотаріальна контора, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,
за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,
на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2023 року, 

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту ГУ ПФУ в Донецькій області), треті особи: Перша бахмутська державна нотаріальна контора, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є донькою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
23 листопада 2021 року позивачка звернулася до Першої бахмутської державної нотаріальної контори для отримання спадщини. 
27 січня 2021 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про спадщину за законом, зареєстроване 27 січня 2022 року в реєстрі за № 2-30, відповідно до якого спадщина позивачки у вигляді недоотриманої пенсії спадкодавцем склала 385 831,10 гривень, сума недоотриманої пенсії визначена відповідно листа відповідача № 0500-1515-8/120192 від 07 грудня 2021 року. 
Так як ОСОБА_1 мала сумнів, щодо розміру спадку у вигляді недоотриманої пенсії спадкодавцем, на запит адвоката був отриманий лист відповідача № 0500-1502-8/39601 від 02 червня 2022 року, відповідно до якого, сума недоотриманої пенсії спадкодавцем у відповідача склала 682 911,48 гривень. Тобто, відповідач приховав майно - спадщину, яка належить позивачці у вигляді недоотриманої пенсії спадкодавцем в розмірі 297 080, 38 гривень. 
Так як відповідач вилучив у позивачки свідоцтво про право на власність за законом та взагалі відмовлявся надавати копії документів на запит позивачки від 28 травня 2022 року, такі протиправні дії були визнані судом у судовому рішенні №200/4041/22 від 05 вересня 2022 року протиправними та зобов`язано відповідача
надати позивачці відповіді (копії документів) на її запит.
Також, в судовому рішенні № 200/4041/22 від 05 вересня 2022 року було доведено
судом, що спадкодавець недоотримав свою пенсію не з власної вини, а у зв`язку з
загальновідомими обставинами тимчасової втрати контролю з боку України над
територією. Тому суд дійшов висновку, що пенсія спадкодавця повинна бути
врахована відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що
нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмежень будь-яким строком за нарахуванням
компенсації втрати частини доходів. Так як сума спадщини фактично має розмір більший, ніж у свідоцтві про спадщину, позивачка мала намір звернутися до нотаріальної контори та, якщо можливо, отримати свідоцтво про спадщину на додатково виявлене майно. Разом з тим, відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 13229/30556/23/22/06.3 від 02 листопада 2022 року Перша бахмутська державна нотаріальна контора з 08 червня 2022 року не здійснює свою нотаріальну діяльність. Взагалі всі державні нотаріуси вказаної нотаріальної контори звільнені з займаних посад. Документи, напрацьовані в нотаріальній конторі не були вивезені з адреси розташування нотаріальної контори у зв`язку з проведенням активних бойових дій і, як наслідок, спадкова справа № 877/2021 іншому нотаріусу або нотаріальній конторі, не передавалася.
Так як позивачка 23 листопада 2021 року звернулась до Першої бахмутської державної нотаріальної контори, то відповідно до законодавства України не має права
та взагалі можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у іншого нотаріуса.
У зв`язку з вищезазначеним, просить суд визнати за нею в порядку
спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало померлому
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме
визнати право власності на спадкове майно, що складається з сум недоотриманої
пенсії що залишилась недоотриманою за життя після смерті 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Донецькій області в сумі 297 080,38 гривень; 
стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
на користь позивачки суму недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 297 080,38 гривень
та суму судового збору сплаченого за подання цього позову.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2022 року було відмовлено в прийнятті до розгляду та повернуто представнику позивачки адвокату Макарову В.М. заяву про зміну предмету і підстав позову від 03 грудня 2022 року; прийнято до розгляду уточнену заяву представника позивачки адвоката Макарова В.М. від 04 грудня 2022 року до заяви про зміну предмету і підстав позову в частині збільшення розміру вимог майнового характеру, які складають 682 911,48 гривень.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., задоволені. Стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь  ОСОБА_1  недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 385 831,10 гривень, в порядку спадкування за законом після смерті  ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 січня 2022, зареєстрованого в реєстрі за № 2-30. Визнано за  ОСОБА_1  право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на недоотриману пенсію ОСОБА_2  за період 01 серпня 2015 року по 28 серпня 2018 року в розмірі 297 080, 38 гривень. Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області виплатити  ОСОБА_1  недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01 серпня 2015 року по 28 листопада 2018 року в розмірі 297 080, 38 гривень. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 6 829,11 гривень.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, посилаючись на безпідставність рішення суду та таке, що винесене з порушенням норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату суми з урахуванням трирічного строку перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно. Право на нарахування пенсії не входить до складу спадщини, норми ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стосуються вже нарахованих (належних на час смерті) пенсіонеру сум. Оскільки померлий за життя не вжив заходи щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, то він не скористався своїм правом на отримання належних йому сум пенсії.
Виплата означених коштів буде проводитися після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Пенсійні кошти за період з 01 червня 2015 року по 25 січня 2019 року не нараховувалися. 
Посилається, що Управління діяло на підставі та в межах наданих повноважень, тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої пенсії.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., посилаючись на відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства України, просить залишити апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області без задоволення, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2023 року залишити без змін. 
В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції Бутова Т.О., яка діє в інтересах Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала та просила її задовольнити.
В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та адвокат Макаров В.М. не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи. 16 листопада 2023 року (яка зареєстрована 17 листопада 2023 року) до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява від адвоката Макарова В.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в якій він просить розглянути справу без участі позивача та його представника та повідомити про результати розгляду. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно  з ч.  1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки за життя спадкодавець недоотримав пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а позивачка є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому вона набула право на отримання невиплаченої пенсії. 
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 09 червня 2021 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівка Донецької області, в Україні помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67432273 від 23 листопада 2021 державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної
контори Ленченко Т.О. було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 68705266, номер у нотаріуса 877/2021, спадкодавець  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. від 27 счіня 2022 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-30 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна  ОСОБА_2 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з грошової суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) вд 07 грудня 2021 року за № 0500-1515-8/120192. Вартість спадкового майна -  385831,10 гривень.
Відповідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02 червня 2022 року № 0500-1502-8/39601 наданого на запит представника позивачки адвоката Макарова В.М. управлінням представнику позивачки наведено розрахунок невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2020 року, яка становить 682 911,48 гривень.
Відповідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19 жовтня 2022 року № 0500-1502-8/62475 управлінням надано копії документів представлені ОСОБА_1 до заяви № 971 від 27 січня 2022 року про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .
Згідно інформації, наданої ГУ ПФУ в Донецькій області щодо здійснення виплати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованим 27 січня 2022 року в реєстрі за № 2-30 по спадковій справі № 877/2021, та на підставі якої відповідачем направлено до суду лист згідно якого слідує, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ?перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Бахмут та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії за життя ОСОБА_2 проведена по травень 2015 року. За життя ОСОБА_2 особисто за поновленням виплати пенсії не звертався. Пенсійна справа знята з обліку з 01.01.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера 13 грудня 2020 року. У грудні 2021 року на запит державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. Головним управлінням надана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 385 831,10 гривень за період з 29.11.2018 по 31.12.2020 року з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 27.01.2022 року із заявою № 917 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 . За результатом розгляду наданих документів проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 361 467,47 гривень за період з 26.01.2019 по 31.12.2020 року з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058.
Крім того, відповідачем на адресу суду направлено інформацію щодо суми нарахованої та виплаченої пенсії за життя ОСОБА_2 , за період з 26.01.2019 по 31.12.2020 та витяг з електронної пенсійної справи ОСОБА_2 згідно яких слідує, що в графах «нараховано» та «нараховано до виплати» за вказаний період загальна сума недоотриманої пенсії становить 361 467,47 гривень, яка обчислена відповідачем з урахуванням вимог ч.1 ст. 46 Закону №1058.
Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що не вся сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , увійшла до складу спадщини, а лише частина, яка обмежена трирічним строком.
Відповідно до положень ст. 1216, 1217, 1218, ч.1, 2 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(надалі - Закон).
Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Положення ч. 2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року по справі № 750/8819/19, від 23 вересня 2020 року по справі № 428/6685/19, від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20.
Апеляційний суд також зазначає, що не охоплення свідоцтвом всієї суми, яка була не виплачена померлому за життя, не є підставою для відмови спадкоємцю в задоволенні позову, адже, прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20.
Крім того, апеляційний суд підкреслює, що фактично свідоцтво про спадщину було видано на меншу суму у зв`язку з наданням відповідачем даних, що не відповідали фактичній дійсності.
Тобто, оскільки відповідач не визнав наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем з огляду на вимоги ст. 46 вищезазначеного Закону №1058, відомостей про спірну заборгованість нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не надав, тобто вказані обставини у їх сукупності унеможливили виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі такого свідоцтва, отже додаткове звернення позивача до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається, як вірно зазначив суд першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2023 року.
Відповідно до п.п «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.  374, 375, 382- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:  

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста