ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2023 року 
м. Київ
справа № 126/512/22
провадження № 61-4329св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - керівник Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави 
в особі Бершадської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Бершадський центр первинної медико-санітарної допомоги»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Шемети Т. М., Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У березні 2022 року керівник Гайсинської окружної прокуратури 
в інтересах держави в особі Бершадської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Бершадський центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - КНП «Бершадський ЦПМСД») звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення коштів.
2.           Позов обґрунтований тим, що перебуваючи на посаді головного лікаря КНП «Бершадський ЦПМСД» ОСОБА_1 незаконно, шляхом підписання наказів «Про преміювання», нараховував собі премії та надбавки, і самостійно визначав їх розмір, тим самим завдав державі в особі Бершадської міської ради, КНП «Бершадський ЦПМСД» збитків в розмірі 310 019,43 грн незаконно отриманих премій та надбавок.
3.           Постановою Бершадського районного суду Вінницької області 
від 24 травня 2021 року у справі № 126/770/21 ОСОБА_1 визнано винним 
у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена частинами першою, другою статті 172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова суду від 24 травня 2021 року в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.
4.           Посилаючись на викладене, прокурор просив суд визнати незаконними та скасувати накази від 14 червня 2019 року № 129 «Про преміювання», 
від 01 липня 2019 № 25-к, від 23 вересня 2019 року № 35-к, від 16 жовтня 
2019 року № 191  «Про преміювання», від 24 жовтня 2019 року № 41-к, 
від 22 листопада 2019 року № 46-к, від 17 грудня 2019 року № 228 «Про преміювання», від 20 грудня 2019 року № 48-к, від 02 січня 2020 року № 1-к, від 11 червня 2020 року № 130  «Про преміювання», від 13 липня 2020 року 
№ 147 «Про преміювання», від 21 серпня 2020 року № 191 «Про преміювання до Дня незалежності України», від 25 вересня 2020 року № 222 «Про преміювання за підсумками кварталу», від 21 грудня 2020 року № 272  «Про преміювання за підсумками року» в частині визначення премій та доплат за інтенсивність праці ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на користь 
КНП «Бершадський ЦПМСД» кошти у розмірі 310 019,43 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
5.           Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2022 року у позові відмовлено.
6.           Відмовивши у позові, суд першої інстанції виходив з того, що самого лише факту притягнення відповідача до адміністративної відповідальності недостатньо для покладання на нього цивільно-правової відповідальності 
у вигляді відшкодування майнової шкоди. Для застосування статті 1167 ЦК України про відшкодування майнової шкоди необхідно встановити, що шкода є безпосереднім наслідком протиправної поведінки (дії або бездіяльності). 
7.           Крім владних повноважень, якими був наділений відповідач ОСОБА_1 як посадова особа, правовідносини між ним, Бершадською міською радою та КНП «Бершадський ЦПМСД» також регулюються трудовим законодавством, 
тому не можна вважати, що виплатою надбавок відповідачу на рівні з іншими співробітниками була завдана шкода державі, оскільки зазначені виплати здійснені не за кошти місцевого бюджету, а відповідно до вимог КЗпП України, з коштів виділених Національною службою здоров`я України та відповідно укладених договорів, за фактично виконаний ОСОБА_1 додатковий обсяг роботи.
8.           При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що виплатою премії ОСОБА_1 була завдана шкода територіальній громаді.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
9.           Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2023 року апеляційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2022 року скасовано та ухвалене нове судове рішення, яким позов прокурора залишено без розгляду.
10.        Залишаючи позов без розгляду, апеляційний суд виходив з того, що 
у справі, яка розглядається визначені прокурором Бершадська міська рада та КНП «Бершадський ЦПМСД» не є тими органами, представництво інтересів яких можливо прокурором.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
11.        У касаційній скарзі перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури просить оскаржуване судове рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до апеляційного суду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
12.        22 березня 2023 року перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури подав касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2023 року.
13.        Ухвалою Верховного Суду від 20квітня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. У травні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
14.        Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Верховного Суду від 02 листопада 2023 року, у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_2 , суддею доповідачем у справі визначено суддю Шиповича В. В.
15.        Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
16.        Підставою касаційного оскарження судового рішення прокурор зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме статей 6, 7, 13, 131-1, 140, 142, 143, 145 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статей 3, 22, 28, 35, 66, 67 Закону України «Про запобігання корупції», статей 2, 15 Закону України «Про оплату праці», статті 8 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 1166, 1167 ЦК України, статей 50, 263, ЦПК України, статті 3 Закону України «Про національну безпеку України», неврахування висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99, без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17, від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20, Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 20 вересня 2018 року у справі № 924/1237/17, 
від 23 жовтня 2018 року у справі № 906/240/18, від 08 лютого2019 року у справі № 915/20/18, від 16 квітня 2019 року у справі № 910/3486/18, від 20 травня 2019 року у справі № 826/15338/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 815/724/15, від 17 жовтня 2019 року у справі № 569/4123/16-а, від 05 листопада 2019 року у справі № 804/4585/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 727/14197/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
17.        Вказує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення пов`язаного 
із корупцією встановлена постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 24 травня 2021 року у справі № 126/770/21. Однак вказаною постановою питання стягнення завданої внаслідок вчинення правопорушення шкоди не вирішувалось, а у добровільному порядку кошти відповідачем не повернуто.
18.        Суди залишили поза увагою те, що згідно з пунктом 1.6. Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, преміювання керівників закладів, установ встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці, яким відповідно до пункту 7 статуту КНП «Бершадський ЦПМСД», затвердженого рішенням 20 сесії Бершадської районної ради 
7 скликання від 10 липня 2018 року, є його засновник - Бершадська районна рада.
19.        У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що визначення відсотку щодо нарахування премій ним здійснено відповідно до залишку фонду заробітної плати. Отже, фактично він визнав, що рівень преміювання здійснював не відповідно до виконаної роботи, а відповідно до залишку коштів, які могли бути фактично нараховані і виплачені і зовсім не залежали від навантаження чи інтенсивності праці.
20.        Суди не надали оцінки законності прийнятих ОСОБА_1 наказів, які порушують статтю 28 Закону України «Про запобігання корупції», статті 2, 15 Закону України «Про оплату праці», тому такі накази підлягають визнанню незаконними не лише з підстав їх прийняття в умовах реального конфлікту інтересів, а й як такі що суперечать положенням Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту.
21.        Оскільки факт протиправної поведінки відповідача підтверджено судовим рішенням в справі про адміністративне правопорушення, 
а незаконним отриманням головним лікарем грошових коштів завдано шкоди КНП «Бершадський ЦПМСД», які є доходами закладу охорони здоров`я, а отже власністю територіальної громади, прокурор звернувся до суду в інтересах Бершадської міської ради, яка діє від імені територіальної громади.
22.        Крім того, прокурор вважає, що висновки судів про те, що заявлена до відшкодування шкода не може бути завдана Бершадській міській раді та 
КНП «Бершадський ЦПМСД», оскільки виплати ОСОБА_1 здійснювались не за кошти місцевого бюджету, з коштів виділених Національною службою здоров`я України, є помилковими, оскільки кошти, отримані за договорами про медичне обслуговування населення, є доходами закладу охорони здоров`я, отже і власністю територіальної громади, представником якої 
є Бершадська міська рада.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов
Обставини справи, встановлені судами
23.        Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником КНП «Бершадський ЦПМСД» є Бершадська міська рада, яка увійшла до складу засновників юридичної особи на підставі рішення 2 сесії 8 скликання Бершадської міської ради  від 24 грудня 2020 року № 79 «Про входження до складу засновників юридичних осіб публічного права комунальних організації (підприємства, заклади, установи)».
24.        Рішенням 3 сесії 8 скликання Бершадської міської ради від 28 січня 2021 року № 100 «Про затвердження статуту комунального некомерційного підприємства «Бершадський центр первинної медико-санітарної допомоги» затверджено статут КНП «Бершадський ЦПМСД».
25.        Відповідно до статуту КНП «Бершадський ЦПМСД» підприємство 
є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним медичним некомерційним підприємством.
26.        Згідно з пунктом 4.2 статуту - підприємство є юридичною особою публічного права. Пунктом 4.7 статуту визначено, що підприємство має самостійний баланс та рахунки.
27.        Відповідно до пункту 1.3 статуту засновником та власником підприємства є територіальна громада від імені якої виступає Бершадська міська рада.
28.        Рішенням 8 сесії 7 скликання Бершадської районної ради від 16 грудня 
2016 року «Про призначення головного лікаря комунальної установи «Бершадський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» 
ОСОБА_1 призначено на посаду головного лікаря цієї установи.
29.        Постановою Бершадського районного суду Вінницької області 
від 24 травня 2021 року у справі № 126/770/21 головного лікаря КНП «Бершадський ЦПМСД» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачено частинами першою, другою статті 172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова суду від 24 травня 
2021 року в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.
30.        Із 14 червня 2019 року до 21 грудня 2020 року головним лікарем 
КНП «Бершадський ЦПМСД» Пікулою І. Г. підписано 14 наказів: від 14 червня 2019 року № 129 «Про преміювання», від 01 липня 2019 року № 25?к, 
від 23 вересня 2019 року № 35-к, від 16 жовтня 2019 року № 191 «Про преміювання», від 24 жовтня 2019 року № 41?к, від 22 листопада 2019 року 
№ 46-к, від 17 грудня 2019 року № 228 «Про преміювання», від 20 грудня 
2019 року № 48-к, від 02 січня 2020 року № 1-к, від 11 червня 2020 року № 130 «Про преміювання», від 13 липня 2020 року № 147 «Про преміювання», 
від 21 серпня 2020 року № 191 «Про преміювання до Дня незалежності України», від 25 серпня 2020 року № 222 «Про преміювання за підсумками кварталу», від 21 грудня 2020 року № 272 «Про преміювання за підсумками року», згідно з якими здійснено його преміювання та доплата за інтенсивність праці на суму 310 019,43 грн, а саме:
-                     на підставі наказу від 14 червня 2019 року № 129 «Про преміювання» відповідача премійовано у розмірі посадового окладу на суму 24 007 грн;
-                     на підставі наказів від 14 червня 2019 року № 129 «Про преміювання» відповідачу вирішено виплатити премію у розмірі 7 000 грн, від 17 грудня 
2019 року № 228 «Про преміювання» - у розмірі 12 100 грн, від 11 червня 
2020 року № 130  «Про преміювання» - у розмірі 15 000 грн, від 13 липня 
2020 року № 147  «Про преміювання» - у розмірі 8 000 грн, від 21 серпня 
2020 року № 191 «Про преміювання до Дня незалежності України» - у розмірі 
9 000 грн, від 25 серпня 2020 року № 222 «Про преміювання за підсумками кварталу» - у розмірі 6 500 грн, від 21 грудня 2020 року № 272 «Про преміювання за підсумками року» - у розмірі 10 000 гривень;
-                     наказами від 01 липня 2019 року № 25?к дозволено доплату за інтенсивність праці з 01 липня 2019 року до 31 липня 2019 року у розмірі 30 %, що становить 11 473 грн, від 23 вересня 2019 року № 35-к дозволено доплату за інтенсивність праці з 01 вересня 2019 року до 30 вересня 2019 року 
у розмірі 20 %, що становить 4 801,40 грн, від 24 жовтня 2019 року № 41?к дозволено доплату за інтенсивність праці з 01 жовтня 2019 року до 31 жовтня 2019 року у розмірі 50 %, що становить 14 459,46 грн, від 22 листопада 
2019 року № 46-к дозволено доплату за інтенсивність праці з 01 листопада 2019 року до 30 листопада 2019 рік у розмірі 50 %, що становить 8 656,01 грн, від 20 грудня 2019 року № 48-к дозволено доплату за інтенсивність праці 
з 01 грудня 2019 року до 31 грудня 2019 року у розмірі 50 %, що становить 
14 426,68 грн, від 02 січня 2020 року № 1-к дозволено доплату за сумісництво та надбавку інтенсивність праці з 01 січня 2020 року в розмірі 50 % до кінця року, що становить 16 4595,88 грн.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
31.        Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
32.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
33.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
34.        Предметом спору у розглядуваній справі є вимоги прокурора, заявлені в інтересах держави в особі Бершадської міської ради та КНП «Бершадський ЦПМСД» про визнання незаконними та скасування наказів і стягнення 
з ОСОБА_1 на користь КНП «Бершадський ЦПМСД» коштів в розмірі 310 019,43 грн, отриманих відповідачем як премії та надбавки на підставі наказів, виданих в умовах реального конфлікту інтересів, про який він не повідомив.
35.        Згідно з частиною четвертою статті 56 ЦПК України (у редакції на час звернення до суду) прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, 
в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
36.        Відповідно до абзаців першого і другого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон, у редакції на час звернення до суду) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, 
а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
37.        Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону).
38.        Отже, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
39.        Оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно 
з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року 
у справі № 587/430/16-ц).
40.        Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду 
з відповідним позовом у розумний строк.
41.        Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову 
в порядку, передбаченому статтею 23 Закону, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
42.        Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом 
в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (див. постанову Великої Палати Верховного Суду
від 26 травня 2020 року № 912/2385/18).
43.        Подібні висновки щодо підстав участі прокурора у справі викладено 
у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 13 червня 2018 року у справі № 687/379/17, від 31 жовтня 2018 року 
у справі № 911/360/17, від 21 грудня 2018 року у справі № 922/901/17. 
44.        Відповідно до пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
45.        Звертаючись до суду із позовом у розглядуваній справі, прокурор 
в обґрунтування необхідності захисту інтересів держави вказав, що органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах є КНП «Бершадський ЦПМСД», засновником якого 
є Бершадська міська рада, однак вказані особи, маючи відповідні повноваження, не звертаються до суду для захисту порушених інтересів держави, що є підставою для пред`явлення позову прокурором.
46.        Встановлено, що прокурором у жовтні 2021 року було направлено лист до Бершадської міської ради, у якому повідомлено про виявлені порушення 
у діях відповідача на посаді головного лікаря КНП «Бершадський ЦПМСД» та необхідність вжиття заходів до їх усунення.
47.        Згідно відповіді Бершадської міської ради від 29 жовтня 2021 року 
№ 01-11/4011 та КНП «Бершадський ЦПМСД» від 04 листопада 2021 року 
№ 1587 заходи щодо стягнення коштів витрачених на преміювання та доплату за інтенсивність праці ОСОБА_1 вживатись не будуть, оскільки кошти 
з місцевого бюджету на фінансування видатків КНП «Бершадський ЦПМСД» для сплати заробітної плати, у тому числі премій, не виділялися, а були виділені Національною службою здоров`я України.
Щодо вимог прокурора в інтересах держави в особі КНП «Бершадський ЦПМСД»
48.        Як встановлено судами попередніх судових інстанцій 
КНП «Бершадський ЦПМСД» є комунальним унітарним медичним некомерційним підприємством, що надає первинну медичну допомогу та здійснює управління медичним обслуговуванням прикріпленого та зареєстрованого населення, вживає заходи з профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я, яке створене на базі майна комунальної власності, його засновником та власником є територіальна громада від імені якої виступає Бершадська міська рада. Підприємство має самостійний баланс, рахунки в Державному казначействі України, установах банків, круглу печатку зі своїм найменуванням, штампи, а також бланки 
з власними реквізитами. 
49.        З посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах 
від 08 листопада 2021 року у справі № 917/561/21, від 07 грудня 2021 року 
у справі № 903/865/20 апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що КНП «Бершадський ЦПМСД» є комунальним підприємством (суб`єктом господарювання), тобто, не має статусу суб`єкта владних повноважень, тому 
в цій частині позовна заява фактично подана не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах комунального підприємства, відповідно, прокурор не має повноважень щодо представництва в суді комунальних підприємств.
50.        Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 червня 2023 року 
в справі № 905/1907/21 дійшла висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі комунального закладу  та вказала на правильність висновків судів попередніх інстанції щодо залишення без розгляду позову поданого прокурором в інтересах держави 
в особі комунального закладу.
51.        З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України дійшов правильного висновку про залишення без розгляду позову в частині вимог прокурора в інтересах держави в особі КНП «Бершадський ЦПМСД», а отже в цій частині оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.
Щодо вимог прокурора в інтересах держави в особі Бершадської міської ради
52.        Суди встановили що кошти, які були розподілені відповідачем як премії та надбавки за інтенсивність праці, належали до коштів, виділених Національною службою здоров`я України на підставі договорів із КНП «Бершадська ЦПМСД» про медичне обслуговування населення за програмою медичних грантів.
53.        Разом із тим, за змістом пунктів 5.1., 5.3.3. статуту КНП «Бершадська ЦПМСД» майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління, а джерелами формування майна та коштів підприємства є зокрема кошти отримані одержані від реалізації продукції (робіт, послуг).
54.        У постанові від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. 
55.        Подібні висновки також викладені у постановах Верховного Суду 
від 22 грудня 2022 року у справі № 904/123/22, від 26 жовтня 2022 року 
у справі № 904/5558/20, від 21 грудня 2022 року у справі № 904/8332/21, 
від 20 липня 2023 року у справі № 917/160/22, від 22 серпня 2023 року у справі № 922/1775/22.
56.        Верховний Суд звертає увагу, що міська рада є органом, уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, які пов`язані у тому числі із законним та ефективним витрачанням майна, що належить до комунальної власності, 
і є складовою інтересів держави.
57.        Апеляційний суд залишаючи на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України без розгляду позов прокурора в частині вимог заявлених 
в інтересах держави в особі Бершадської міської ради з посиланням на висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 
2020 року у справі № 912/2385/18, від 06 липня 2021 року у справі 
№ 911/2169/20 та постановах Верховного Суду від 08 листопада 2021 року 
у справі № 917/561/21 та від 07 грудня 2021 року у справі № 903/865/20, вказав, що за змістом статуту КНП «Бершадська ЦПМСД», міська рада як засновник не несе відповідальності за зобов`язаннями комунального підприємства,  а отже не має владних повноважень та не здійснює управління у спірних зобов`язальних правовідносинах, оскільки КНП «Бершадська ЦПМСД» є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо захисту прав та охоронюваних законом своїх інтересів 
у судовому порядку, а отже наділений правом звернення до суду за захистом свого порушеного права. При цьому, суд вважав, що прокурор насамперед повинен звернутися з позовом на захист інтересів держави в особі того органу владних повноважень, на відновлення прав якого безпосередньо спрямований позов у спірних правовідносинах та на задоволення прав та інтересів якого заявлено позовну вимогу. Оскільки комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, а прокурором визначено порушення прав саме комунального підприємства, як суб`єкта господарювання, а не безпосередньо територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування - звернення прокурора до суду в цій справі в інтересах держави є безпідставним. Рада не має владних повноважень та не здійснює управління у спірних правовідносинах. 
58.        Верховний Суд вважає висновки апеляційного суду про залишення без розгляду позову прокурора, поданого в інтересах держави в особі Бершадської міської ради такими, що не в повній мірі узгоджуються 
із встановленими обставинами щодо статусу та джерел формування майна 
КНП «Бершадська ЦПМСД», а також висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постанові від 21 червня 2023 року у справі 
№ 905/1907/21, прийнятої після подання касаційної скарги, які підлягають врахуванню відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України.
59.        Крім того, колегія суддів звертає увагу на специфіку розглядуваної справи, яка пов`язана з тим, що заявлені вимоги прокурор обґрунтовує наявністю судового рішення, яке набрало законної сили та яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні пов`язаного із корупцією правопорушення.
60.        Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень є Закон України «Про запобігання корупції».
61.        Відповідно до статті 66 Закону України «Про запобігання корупції» збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку.
62.        Нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування (частина перша статті 67 Закону України «Про запобігання корупції»).
63.        За таких обставин Верховний Суд не може погодитись із висновком апеляційного суду щодо залишення, на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України, без розгляду позову прокурора поданого в інтересах держави в особі Бершадської міської ради.
64.        Оскільки доводи касаційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині залишення без розгляду позову прокурора в інтересах держави в особі Бершадської міської ради, з передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
65.        У частині залишення без розгляду позову прокурора поданого 
в інтересах держави в особі КНП «Бершадська ЦПМСД», підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення Верховним Судом не встановлено. 
66.        Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
67.        Клопотання прокурора про розгляд справиВерховним Судом 
у судовому засіданні за участю сторін не підлягає задоволенню, з огляду на відсутність необхідності касаційному суду у розглядуваній справі заслуховувати пояснення сторін (статті 43, 402 ЦПК України).
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 410, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури задовольнити частково. 
2.           Постанову Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2023 року 
в частині залишення без розгляду позову керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бершадської міської ради до ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення коштів скасувати, а справу у цій частині передати на новий розгляд до апеляційного суду.
3.           В частині залишення без розгляду позову керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Бершадський центр первинної медико-санітарної допомоги» постанову Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович