П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/33062/23	

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Турецької І.О.,  
                                                    Шеметенко Л.П.
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу акціонерного товариства «ОДЕСЬКА ТЕЦ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2023р. по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби  в Одеській області до акціонерного товариства «ОДЕСЬКА ТЕЦ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2023р. ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду із заявою до АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ», в якій просило підтвердити обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» згідно рішення ГУ ДПС в Одеській області від 28.11.2023р..
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області було додержано всіх законодавчо визначених підстав щодо проведення планової виїзної перевірки АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ», а тому відмова відповідача у допуску до проведення перевірки підприємства є підставою для застосування адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2023р. заяву  ГУ ДПС в Одеській області задоволено.
Підтверджено обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» згідно рішення ГУ ДПС в Одеській області від 28.11.2023р..
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви податкового органу в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи заяву податкового органу про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не допущено посадових осіб податкового органу до проведення перевірки товариства, то у податкового органу були наявні усі законні підстави для прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків та звернення із відповідною заявою про підтвердження обґрунтованості такого арешту до суду. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що звертаючись із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, контролюючим органом дотримано усі вимоги законодавства України.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що відповідно до  плану-графіку на 2023р. проведення планових перевірок суб`єктів на адресу АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» було направлено копію наказу ГУ ДПС в Одеській області від 26.10.2023р. за №8791-п та письмове повідомлення від 26.10.2023р. за №568/КПР/15-32-07-13 про проведення документальної планової виїзної перевірки АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ». Факт отримання вказаних документів відповідач не заперечує. При цьому, наказ про проведення перевірки оскаржений товариством до суду, та за вказаним позовом 20.11.2023р. відкрито провадження у справі за №420/31331/23.
На підставі наказу ГУ ДПС від 26.10.2023р. за №8791-п та направлень на перевірку від 27.11.2023р. за №19287/15-32-07-10, № 19293/15-32-07-10 посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області 27.11.2023р. був здійсненний вихід з метою проведення документальної планової виїзної перевірки АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» за адресою: Одеська обл., м.Одеса Суворовський р-н вул.Церковна, буд.29, з метою здійснення контролю щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.          
В ході виходу на перевірку посадовими особами ДПС було пред`явлено службові посвідчення, копію наказу на проведення документальної планової виїзної перевірки від 26.10.2023р. за №8791-п та направлення на перевірку від 27.11.2023р. за №19287/15-32-07-10, за №19293/15-32-07-10.
27.11.2023р. о 15:30год. в.о. голови правління АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» Донченком І.С. відмовлено посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 26.10.2023р. за №8791-п та направлень на перевірку від 27.11.2023р. за №19287/15-32-07-10, за №19293/15-32-07-10, та надано письмові пояснення про підстави відмови в допуску фахівців ГУ ДПС в Одеській області до проведення документальної планової виїзної перевірки від 27.11.2023р. за №01/06-1783. По факту відмови  складено акт «Про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення фактичної перевірки» від 27.11.2023р. за №5659/15-32-07-10.
На підставі вказаного, 28.11.2023р. о 13:00год. заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» з посиланням на  відмову в допуску фахівців ГУ ДПС в Одеській області до проведення документальної  планової виїзної перевірки.
Перевіряючи правомірність рішення суду першої інстанції, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного. 
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України, арешт на майно накладається рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Як вбачається із матеріалів справи та як встановлено вище, що ГУ ДПС в Одеській області своєчасно звернулося із відповідною заявою до Одеського окружного адміністративного суду.
Положеннями ст.16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Приписами п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У відповідності до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. 
За правилами пп.77.1 ст.77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Згідно пп.77.4 ст.77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
У свою чергу, згідно з п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки,           
- копії наказу про проведення перевірки,           
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Приписами п.94.1 ст.94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Відповідно до п.94.4 ст.94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Згідно положень п.94.5 ст.94 ПКУ арешт майна може бути повним або умовним.
Так, умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Згідно пп.94.6.1 п.94.1 ст.94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна. 
          Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
          Аналізуючи вищевказані норми, судова колегія зазначає, що застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.
          Як вбачається із матеріалів справи, що документальна планова виїзна перевірка  відповідача призначена наказом ГУ ДПС в Одеській області від 26.10.2023р. за №8791-п відповідно до плану-графіку на 2023р. проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання. Прохання відповідача щодо виключення товариства з плану-графіку залишились без задоволення. 
          При цьому, товариством не заперечується факт відмови посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки підприємства, але вважає, що у нього були  поважні причини такого недопуску.
          Апеляційний суд зазначає, що під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення. Обґрунтованість причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків входять до предмета доказування у справах, передбачених п.2 ч.1 ст.283 КАС України.
          Дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає, що ГУ ДПС в Одеській області як контролюючий орган та територіальний орган ДПС, в якому АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» перебуває на обліку платників податків, здійснюючи податковий контроль та виконуючи функції, передбачені  ст.19-1 ПКУ, відповідно до  ст.75-81 ПК України та плану-графіку мав законне право на проведення планової документальної виїзної перевірки відповідача.          
          Що стосується тверджень апелянта щодо відсутності безпечних умов для проведення перевірки, судова колегія вважає такі твердження необґрунтованими, оскільки територія м.Одеси не  відноситься до територій, на яких  ведуться (велись) постійні бойові дії або до тимчасово окупованих територій. При цьому, АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» працює, сплачує податки, діяльність товариства не зупинена. 
          Що стосується посилань товариства на перевищення періоду діяльності, що підлягав перевірці, а саме 1095 днів, то судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими,  оскільки під час дії мораторію внаслідок карантину через епідемію короновірису та під час воєнного стану строки давності, згідно з п.102.9 ст.102, абз.11 п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України були зупинені, а тому наступні планові перевірки можуть охоплювати податкові періоди починаючи з 2017р., якщо вони не були об`єктом попередньої планової перевірки. Окрім того, сама  по собі перевірка діяльності платника понад 6 років не порушує права платника, оскільки висновки акту перевірки не є обов`язковими для платника податків, висновки акту перевірки є підставою для прийняття керівником рішення про  визначення/або не визначення грошових зобов`язань платника податків.
Що стосується оскарження товариством наказу про проведення перевірки, то судова колегія вважає, що в даному випадку не може розглядатися як «спір про право» та не перешкоджає розгляду судом заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна такого платника податків. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі за №640/17901/21.
          Враховуючи вищевказане та обставини справи, судова колегія зазначає, що суб`єктом владних повноважень в повній мірі дотримано процедуру з`ясування та встановлення чітко визначених необхідних обставин для застосування до платника податків умовного адміністративного арешту, недопуск до  проведення перевірки сторонами не оспорюється, заява про підтвердження обґрунтованості адмінарешту подана до суду своєчасно, форма заяви дотримана. Наказ за формою відповідає вимогам п.81.1  ст.81 ПК України, оскільки в ньому зазначено дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Суд не дає оцінку правомірності наказу, оскільки  вирішення такого спору можливо тільки  у позовному провадженні, а  не в окремому, яким  є дана справа.
          На підставі вказаного, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у податкового органу виникли законні підстави для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту та звернення до суду із даною заявою.
          Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано судом незаконним, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про припинення адміністративного арешту. 
          Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

 П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ОДЕСЬКА ТЕЦ» – залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 1 грудня 2023р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.          

                    
Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                       Судді:                                                                                   І.О. Турецька  

                                                                                                  Л.П. Шеметенко