Справа № 154/1931/23  Провадження №33/802/738/23 	Головуючий у 1 інстанції:Лутай А. М. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., за участю секретаря судового засідання Хомік В. О., захисника Кібальника В. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кібальника Володимира Павловича на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 жовтня 2023 року, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Так,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.04.2023 року о 22.55 год на вул. Небесної Сотні в м. Володимир Волинської області керував автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовися, чим порушив п. 2.5А Правил дорожнього руху України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із постановою судді, адвокат Кібальник В. П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, що потягло за собою неповне з`ясування усіх обставин справи, на підставі чого просить оскаржуване рішення скасувати.
Вказує, що судом не виконано вимог закону щодо своєчасного та належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату та час судового розгляду справи, а отже порушено право ОСОБА_1 на захист.
Так висновки суду про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи суперечать фактичним обставинам. Повідомлення про дату та час судового розгляду суд адресував ОСОБА_1 та направляв на адресу АДРЕСА_2 . Однак ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає, особисто повідомлення не отримував, що і стверджується матеріалами справи. Крім того, громадянка ОСОБА_2 неодноразово повідомляла суд про проходження ОСОБА_1 служби в ЗСУ.
Також апелянт вказує про неналежність підпису в заяві про розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від 22.05.2023 ОСОБА_1 . Останній категорично заперечує про подачу такої заяви до суду.
Таким чином захисник зазначає про позбавлення судом першої інстанції ОСОБА_1 права захищати себе особисто та брати особисту участь у розгляді справи, що є порушенням забезпечення права на захист.
На підставі наведеного, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення, а провадження у справі закрити.
Одночасно з апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 жовтня 2023 року. В обґрунтування вказує, що ОСОБА_1 був відсутній при проголошенні оскаржуваної постанови, про її існування останньому стало відомо лише 04 листопада 2023 року.
Також захисником Кібальником В. П. подано клопотання про розгляд справи у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . У вказаному клопотанні зазначено про згоду ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності та в присутності захисника.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Кібальника В. П., який просив вимоги апеляційної скарги задовольнити з викладених у ній підстав, суд доходить наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду матеріалів щодо нього, дізнавшись 04 листопада 2023 року про наявність оскаржуваної постанови суду від 13 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу подав 08 листопада 2023 року, а тому десятиденний строк на оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду від 13 жовтня 2023 року, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід поновити, та прийняти до розгляду апеляційну скаргу.
У поданій апеляційній скарзі апелянт вказує про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 , оскільки справу щодо останнього було розглянуто у його відсутності.
Такі його доводи знайшли своє підтвердження в суді в врахуванням наступного.
Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Дані вимоги Закону в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.
В оскаржуваній постанові від 13 жовтня 2023 року суддя першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Проте судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
Відповідно до матеріалів справи її розгляд в період з 04.05.2023 (дата надходження до суду) по 13.10.2023 (дата постановлення судового рішення) неодноразово відкладався.
Так, вперше справу до розгляду судом було призначено на 23.05.2023, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, Зважаючи на це, судом справу відкладено на 20.06.2023.
Судова повістка на 20.06.2023, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, була отримана 01.06.2023 батьком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 19.06.2023 матір`ю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 до суду було подано заяву, в якій вказує про бажання ОСОБА_1 особисто брати участь у судовому засіданні. У зв`язку з подачею даної заяви, судом першої інстанції було відкладено судовий розгляд на значний термін, а саме на 08.09.2023. Судову повістку на 08.09.2023, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, було отримано 10.08.2023 матір`ю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 29.08.2023 вказаною особою знову подано заяву, в якій вказується про бажання ОСОБА_1 брати особисто участь в судовому розгляді адміністративних матеріалів стосовно нього. Судом першої інстанції повторно відкладено судовий розгляд на 13.10.2023 та направлено судову повістку. Вказані судові повістки були направлені на адресу АДРЕСА_1 .
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що дійсно отримувала судові повістки адресовані сину, однак повідомити його про дату, час та місце судового провадження в неї можливості не було, оскільки у зв`язку перебуванням сина в лавах ЗСУ спілкування з ним не підтримувала.
Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про судові засіданні не був обізнаний.
Однак, 13 жовтня 2023 року суддя місцевого суду розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.
З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у її відсутності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи та постановленні судового рішення в суді першої інстанції з поважних на те причин, а тому він фактично був позбавлений передбаченого законодавством права на захист. 
Оскільки суддя першої інстанції при розгляді справи порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 268 КУпАП, тобто допустив порушення норм процесуального права, то оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.
Сторона захисту в судовому засіданні висловила позицію про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного. 
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №072883 від 27.04.2023 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
За положеннями ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, його винуватість підтверджується зібраними доказами у матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №072883 від 27.04.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився під проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі.
Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується й відеозаписами з відеореєстратора із службового автомобіля та боді-камери працівників поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також спілкування поліцейського з ним у ході якого в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку чим йому як водію транспортного засобу, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного прилад,у так і в медичному закладі, тобто у встановленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження від огляду на стан алкогольного спяніння на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зафіксованим є факт ознайомлення ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення шляхом зачитування його змісту.
Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження у встановленому законом порядку від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Отже, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють події, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, вказані при апеляційному розгляді доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, до уваги судом не беруться, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення ним п. 2.5 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, інші твердження сторони захисту не спростовують винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому правопорушення, а фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.
Таким чином, апеляційний суд на підставі ст. 23, 33 КУпАП враховуючи характер вчиненого проступку, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП - однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Водночас, на підставі Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.
Таким чином, апеляційну скарга підлягає до часткового задоволення. 
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 жовтня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кібальника Володимира Павловича задовольнити частково.
Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову.
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору..
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                        П. П. Борсук