ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 260/1087/23 пров. № А/857/11252/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року у справі № 260/1087/23 (головуючий суддя Калинич Я. М., м. Ужгород) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

       ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови АО №340504 від 03.11.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що 22.03.2021 ФОП ОСОБА_1 передав свій транспортний засіб громадянинові ОСОБА_2 , про що було складено довіреність. 09.11.2022 вказану довіреність було скасовано. 03.11.2022 Державною службою України з безпеки на транспорті винесено постанову А0 №340504, якою щодо ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 17000 грн. Підставою для винесення постанови був акт перевірки від 26.09.2022 №324730. Про складання даного акту та розгляд справи ФОП ОСОБА_1 нічого не знав. Позивач не мав жодного стосунку до перевезень зазначених в акті від 26.09.2022 №324730. Більше того, ФОП ОСОБА_1 не був автомобільним перевізником.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області АО №340504 від 03 листопада 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у сумі 17000 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем – Державною службою України з безпеки на транспорті, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов залишити без задоволення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ФОП ОСОБА_1 отримав виклик на розгляд справи про адміністративно-господарське правопорушення, однак приховуючи даний факт побудував доводи позовної заяви на тому, що нібито не знав про розгляд даної справи. Копія поштового рекомендованого повідомлення про направлення листа-повідомлення із викликом на розгляд справи ФОП ОСОБА_1 не була подана в першу інстанції в силу людської неуважності та необережності і була прикріплена до матеріалів іншої адміністративно-господарської справи складеної на ФОП ОСОБА_1 . Оскільки це стало основною підставою для скасування судом першої інстанції постанови А0№340504 від 03.11.2023 апелянт просить взяти даний виклик до уваги.
Позивачем надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що  26 вересня 2022 року в ході рейдової перевірки посадовими особами органів Державної служби України з безпеки на транспорті було зупинено належний ФОП ОСОБА_1 автотранспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №324730 від 26 вересня 2022 року та встановлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час надання послуг з перевезення вантажів згідно ТТН №10085 від 22.09.2022 виявлено відсутність тахокарт (п.3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010). Водій від пояснень відмовився (а.с. 13). 
На підставі висновків акту перевірки №324730 від 26 вересня 2022 року посадовими особами органів Державної служби України з безпеки на транспорті складено постанову про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу ОА №340504 від 03.11.2022 за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17000 грн. (а.с. 12).  
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України  «Про автомобільний транспорт»  від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі -  Закон №2344-ІІІ).
За змістом ч.7 ст.6 названого Закону  центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, поміж іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно з п. 4 Положення № 103 основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація, державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Підпунктами 2, 19, 29 п. 5 названого Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Аналіз наведених норм свідчить на користь висновку про те, що посадові особи відповідача вправі застосовувати до порушників вимог автомобільного законодавства адміністративно-господарські санкції.
Відповідно до ч. 14  ст. 6 Закону № 2344-ІІІ, державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Згідно ч.ч. 17 та 18  ст. 6 Закону № 2344-ІІІ, рейдові перевірки дотримання вимог законодавств про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до п.2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. 
Частиною 18  ст. 6 Закону № 2344-ІІІ  передбачено, що у разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що державному контролю на автомобільному транспорті підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення, зокрема, вантажів на території України. Контроль може здійснюватися територіальними органами Укртрансбезпеки, шляхом проведення рейдових перевірок в будь-який час без попереднього інформування об`єкта перевірки.
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України  «Про автомобільний транспорт»  документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Встановлено, що 26 вересня 2022 року в ході рейдової перевірки посадовими особами органів Державної служби України з безпеки на транспорті було зупинено належний ФОП ОСОБА_1 автотранспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №324730 від 26 вересня 2022 року та встановлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час надання послуг з перевезення вантажів згідно ТТН №10085 від 22.09.2022 виявлено відсутність тахокарт (п.3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010). 
03.11.2022 посадовими особами органів Державної служби України з безпеки на транспорті складено постанову про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу ОА №340504 за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17000 грн. 
Відповідно до статті 34 Закону №2344-ІІІ  автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог  статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Статтею 48 Закону №2344-ІІІ  визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно пункту 1.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 №340 (надалі - Положення №340), тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.
Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.
Пункт 6.4 Положення №340 встановлює, що графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.
Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Відповідно до п. 7.1 Положення №340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
Абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачена відповідальність за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що оскаржувана постанова АО №340504 від 03.11.2022 винесена уповноваженою на це особою за матеріалами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, які підтверджують факт перевезення вантажу за товарно-транспортною накладною без застосування тахографа. Санкція накладена в розмірі передбаченому законом.
З позовної заяви вбачається, що позивач не заперечує факт відсутності тахографа при перевезенні вантажу, натомість зазначає, що не був належно повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративно-господарське правопорушення. 
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи є повідомлення про розгляд справи 03.11.2022 про допущене правопорушення, виписане на ім`я позивача (а.с. 41). Також в матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення, яке підтверджує отримання позивачем вказаного виклику на розгляд справи 27.10.2022 (а.с. 100). Вказане повідомлення про вручення поштового відправлення містить підпис позивача у графі «розписка в одержанні».
Наведеним повністю спростовуються доводи позивача про неповідомлення його про розгляд справи про вчинене правопорушення.
Крім того, ФОП ОСОБА_1 посилається на довіреність від 22.03.2021, якою він надав ОСОБА_2 право на експлуатацію, переобладнання з правом передоручення повноважень іншим особам, тощо  автомобіля марки DAF модель АЕ45СЕ, 2000 року випуску, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 . 
З цього приводу колегія суддів зазначає, що факт видачі довіреності на ТЗ, яким здійснювалось перевезення вантажу, сам по собі не може слугувати підставою для звільнення від відповідальності за вчинене правопорушення. Будь які докази здійснення спірного перевезення саме ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає хибним висновки суду першої інстанції щодо  наявності правових підстав для задоволення адміністративного позову.
Згідно ч. 1  ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року у справі № 260/1087/23 – скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук