ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року	Львів	Справа № 460/19287/23 пров. № А/857/15899/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 460/19287/23 (головуючий суддя Гудима Н.С., м. Рівне, повний текст судового рішення складений 18.08.2023) за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНЕКС ГРУП» про стягнення податкового боргу,- 

       ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2023 року Рівненським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНЕКС ГРУП» про стягнення податкового боргу у розмірі 4420 грн.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року повернуто позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНЕКС ГРУП» про стягнення податкового боргу у зв`язку з ненаданням суду документів на підтвердження права підписання позовної заяви від імені позивача.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивачем – Головним управлінням ДПС у Рівненській області подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області було подано позовну заяву за підписом представника за ЄДРПОУ Раксана Сірак. Внесення в ЄДРПОУ запису про право вчиняти дії від імені юридичної особи є достатнім підтвердженням наявності в представника повноважень представляти юридичну особу в порядку самопредставництва.
Враховуючи, що дана справа відноситься до справ незначної складності в розумінні ст.12 КАС України, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції – скасувати з наступних підстав.
Пунктом 3 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Крім цього,   статтею 59 КАС України   обумовлено, що повноваження представників сторін мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду скарги він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовну заяву від імені Головного управління ДПС у Рівненській області підписала Раксана Сірак.
На підтвердження повноважень на підписання позову додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно якої Раксана Сірак від імені юридичної особи має право вчиняти юридичні дії без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім цього діє виключно в судах України без окремого доручення з правом посвідчення копій, без права: відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг.
Згідно з ч. 1   ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.
Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта   (ч. 3   ст. 9 Закону №755-IV).
Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
Проаналізувавши наведені положення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявність або відсутність відповідного запису у вказаному реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням наявності або відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.
Крім того, матеріали справи не містять доказів вжиття судом заходів задля перевірки наявності у Раксани Сірак повноважень на підписання позовної заяви, якщо суд вважав, що одного Витягу з державного реєстру не достатньо для підтвердження таких. Водночас, Верховний Суд у своїх постановах притримується єдиної і послідовної позиції щодо належності і достатності як доказу наявності повноважень у особи діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва Витягу з державного реєстру, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 28.12.2022 у справі №826/23910/15.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відомостях, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявна інформація про особу, що підписала позовну заяву від імені Головного управління ДПС у Рівненській області, тобто про Раксану Сірак.
Крім цього, зазначення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що вказана особа від імені юридичної особи діє виключно в судах України без окремого доручення, дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що така особа має право підписувати, зокрема, і позовну заяву.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених   законом   вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала є передчасною, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували волевиявлення Головного управління ДПС у Рівненській області на надання повноважень ОСОБА_1 щодо права підпису позовної заяви від імені позивача та як наслідок з формальних підстав повернув позовну заяву.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при поверненні позовної заяви у справі допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів   ст. 320 КАС України   є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись статтями 243, 250, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

                                                     ПОСТАНОВИВ:
        
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області – задовольнити.
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 460/19287/23 - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук