ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року	Львів	Справа № 380/12943/22 пров. № А/857/12561/23	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Затолочний В.С., Мікули О.І.,
за участю секретаря судового засідання                    Бедрій В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року (головуючий суддя Мартинюк В.Я., м. Львів, повний текст 13.06.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просила: 
визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом від 02 серпня 2022 року за №563\35\05-2022 щодо відмови ОСОБА_1 , дружині безвісно відсутнього поліцейського ОСОБА_2 , у виплаті його грошового забезпечення із включенням до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії, а також додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168; 
зобов`язати нарахувати грошове забезпечення поліцейському ОСОБА_2 у зв`язку із його зникненням безвісті із 09 квітня 2022 року із включенням до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії, а також індексації грошового забезпечення і додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, розмір якої збільшується до 100000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, та здійснювати виплату грошового забезпечення на картковий рахунок ОСОБА_1 , дружини зниклого безвісти ОСОБА_2 .
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене листом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 02 серпня 2022 року за №563/35/05-2022 щодо відмови ОСОБА_1 , дружині безвісно відсутнього поліцейського ОСОБА_2 , у виплаті його грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області виплатити нараховане грошове забезпечення поліцейського ОСОБА_2 , у зв`язку із його зникненням безвісті із 09 квітня 2022 року, на картковий рахунок ОСОБА_1 як дружині зниклого безвісти за особливих обставин. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить його скасувати  та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону №580- VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок №260). 
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови. (далі Постанова №168). 
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №623 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення поліцейських, зарахованих у розпорядження. (далі- Порядок №623). 
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з метою врегулювання порядку та умов виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану наказом МВС України від 28.11.2022 №775 затверджено Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану (далі-Порядок 775). 
Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.
Військовослужбовці - громадяни України, які проходять дійсну військову службу у складі Збройних сил України та інших військ відповідно до Закону України. 
До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці строкової служби і військової служби за контрактом Збройних сил України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, військ цивільної оборони, а також інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України, військовослужбовці жінки, курсанти військово-навчальних закладів. 
Усі військовослужбовці мають відповідні військові звання, користуються всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод, виконують обов`язки громадян України, передбачені Конституцією України. 
Тобто, поняття поліцейський і військовослужбовець не є тотожними, так як і Міністерство внутрішніх справ України та Міністерство оборони України. Відповідно їх діяльність регулюється різним законодавством. 
Розділом 9 Закону України від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено основи соціального захисту поліцейських. 
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено основи соціального захисту військовослужбовців, а також їх сімей. 
З наведеного вбачається, що соціальний захист поліцейських і військовослужбовців теж регулюється різним законодавством. 
Постановою КМУ від 30.11.2016 №884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх. 
Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково застосував до правовідносин у даній справі Порядок №844, який не є релевантним для правовідносин, які стосуються питання виплат грошового забезпечення поліцейських. 
У оскаржуваному рішенні суду від 12.06.2023 суд вважав, що поліцейський ОСОБА_2 є військовослужбовцем, хоча жодного наказу про його звільнення зі служби в поліції та перехід на службу в інше відомство (Міністерство оборони України) не було. На час зникнення ОСОБА_2 був діючим працівником Національної поліції. Нарахування та виплата грошового забезпечення поліцейським відбувається виключно до норм чинного законодавства, які регулюють діяльність Національної поліції України. 
Апелянт зазначає, що перелік правоохоронних органів визначається нормами частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», згідно з якою правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. 
Визначення переліку правоохоронних органів спеціального призначення на законодавчому рівні відсутнє. Про віднесення державних органів до правоохоронних органів спеціального призначення законодавець вказує у Законах України. 
У статті 1 Закону України «Про Службу безпеки України» законодавцем визначено, що Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України. 
Управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, підпорядкованим Президентові України та підконтрольним Верховній Раді України. Це положення закріпив законодавець у ст. 11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади та посадових осіб». 
Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення (стаття 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України»). 
Відповідно до статті 13 Закону України « Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції. У складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення. 
Наказом від 04.12.2017 № 987 Міністерства внутрішніх справ України затверджено Положення про підрозділи поліції особливого призначення, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2017 за № 1565/31433, що визначає основні завдання, функції, права, обов`язки та порядок діяльності підрозділів поліції особливого призначення головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві. 
Відповідно до пункту 2 розділу І Положення підрозділи у своїй діяльності керуються Конституцією України, Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про Національну поліцію», «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», «Про боротьбу з тероризмом», іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність Національної поліції України, та згаданим Положенням. 
Відповідно до пункту 4 розділу І Положення підрозділи безпосередньо підпорядковуються керівнику ГУНП або особі, яка виконує його обов`язки. Під час виконання завдань поза межами місця постійного несення служби (дислокації) підрозділ переходить в підпорядкування керівника відповідного ГУНП. 
З урахуванням наведеного, апелянт зазначає, що батальйон патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області входить у систему поліції та не належить до правоохоронних органів спеціального призначення, а тому норми Порядку №844 не можуть застосовуються до спірних правовідносин. 
Водночас, положення Порядку виплати грошового забезпечення поліцейських, зарахованих у розпорядження, затвердженого постановою КМУ від 14.09.2016 №623, якій підлягає застосуванню до спірних правовідносин, не передбачає можливості отримання грошового забезпечення ОСОБА_2 іншою особою до встановлення правових підстав для такого отримання відповідно до норм Цивільного кодексу України (визнання безвісно відсутнім чи оголошення померлим). 
У оскаржуваному рішенні фактично суд прирівняв поняття військовослужбовця та поліцейського.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.04.2022 року №910 «Про призначення, проведення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування за фактом загибелі та травмування окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП, зокрема, щодо факту загибелі позивача у тому числі.
Згідно висновку службового розслідування з приводу можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області, під час подій, які мали місце 08.04.2022 на території Луганської області від 20.05.2022 дисциплінарною комісією під час проведення на підставі наказів ГУНП від 11.04.2022 №910 та від 09.05.2022 №1170 службового розслідування у формі письмового провадження з приводу можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області під час подій, які мали місце 08.04.2022 на території Луганської області установлено, що 09.04.2022 начальник відділу поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6, міський голова Радехова ОСОБА_3 та голова Радехівської ОТГ ОСОБА_4 повідомили позивача про те, що її чоловік ОСОБА_2 загинув під час бойового зіткнення з ворогом біля м.Попасна Луганської області. На даний час жодної інформації про місце його перебування чи тіла позивачу не відомо. Водночас, під час проведення службового розслідування опитати старшого сержанта поліції ОСОБА_2 щодо обставин подій, вказаних у рапорті командира БПСПОП «Львів» ГУНП підполковника поліції ОСОБА_5 не надалось можливим у зв`язку з тим, що його абонентський номер знаходиться поза зоною досяжності та місцезнаходження невідоме. Разом з тим, дисциплінарною комісією у ході проведення службового розслідування об`єктивно дослідити обставини події, яка відбулась 08.04.2022 на території Луганської області за участі старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та встановити чи спростувати в його діях можливі дисциплінарні проступки не надається можливим, оскільки вищевказаний поліцейський протягом тривалого періоду часу на зв`язок не виходить, його місцезнаходження на даний момент невідоме, а населений пункт, де відбувались події 08.04.2022, є територією, тимчасово окупованою збройними формуваннями російської федерації, на якій тривають активні бойові дії.
Згідно повідомлення про нещасний випадок, 08.04.2022 біля 16 год. 30 хв. до батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня в Луганській області біля с.Попасна працівники батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області, серед яких зазначено ОСОБА_2 , після бойового зіткнення з військовослужбовцями збройних сил російської федерації (мінометного обстрілу) на зв`язок не виходять, територія даного бойового зіткнення зайнята ворожими військами.
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №297 о/с від 27.05.2022 на підставі п.4 ч.1 ст.67 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_2 зараховано у розпорядження ГУНП у Львівській області з 09.04.2022 до настання обставин, визначених Законом (підстава: висновок службового розслідування ГУНП у Львівській області, затверджений 20.05.2022).
08.07.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснювати виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 із дня його зникнення (08 квітня 2022 року) на її картковий рахунок як його дружини.
Відповідач листом №563/35/05-2022 від 02.08.2022 повідомив, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.05.2022 №294 о/с на підставі пункту 4 частини 1 ст.67 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_2 зарахований у розпорядження ГУНП у Львівській області, з 09 квітня 2022 року до настання обставин визначених Законом і грошове забезпечення йому нараховується та депонується. Щодо додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2012 року №168 ОСОБА_2 вона нарахована по 08 квітня 2022 року. Лише після набуття ОСОБА_2 статусу «безвісно відсутнім» будуть проведені відповідні перерахунки.
Окрім того, відповідно до довідки Батальйону патрульної служби поліції ГУНП у Львівській області №727/35/02-2022 від 10.11.2022 року «Про участь в УОС» вбачається, що наказом командувача угрупування об`єднаних сил від 05.06.2022 №106 ОСОБА_2 виведений зі складу сил та засобів, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки до Головного управління Національної поліції у Львівській області з 08.04.2022.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №580-VIII).
Згідно із п.6 ч.3 ст.13 Закону №580-VIII у складі поліції функціонує поліція особливого призначення.
Відповідно до ч.1 п.4  ст.67 Закону №580-VIII зарахування поліцейських наказами по особовому складу в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, допускається у разі, якщо поліцейський відсутній за місцем проходження служби та за місцем проживання і більше десяти днів близьким родичам невідомо, де він перебуває, - до повернення поліцейського (у разі неприйняття іншого рішення про подальше проходження ним служби в поліції) або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим.
Згідно із ч.1 ст.94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Як передбачено частиною другою ст.94 Закону №580-VIII порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Частиною четвертою цієї ж норми передбачено, що поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом.
Також, у даній спірній ситуації судом першої інстанції враховано, що спеціальним законом, який відповідно до    Конституції України    визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є    Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року, з наступними змінами та доповненнями    (далі    - Закон № 2011-XII).
Відповідно до ст.2 Закону №2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (ч.1 ст.9 Закону №2011-XII).
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України (абзац третій ч.4 ст.9 Закону №2011-XII).
Як передбачено абзацом першим ч.6 ст.9 Закону №2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із абзацом другим ч.6 ст.9 Закону №2011-XII дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Відповідно до абзаців третього та четвертого ч.6 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
Як з`ясовано судом першої інстанції, згідно відповіді відповідача №563/35/05-2022 від 02.08.2022 року та інших матеріалів справи, підставою відмови позивачу як дружині поліцейського ОСОБА_2 у виплаті його грошового забезпечення у зв`язку із зникненням безвісти з 08.04.2022 року в районі міста Попасна Луганської області є те, що, у відповідності до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин не позбавляє її родичів або інших осіб права звернутись до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку передбаченому законодавством.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №987 від 04.12.2017 затверджено Положення про підрозділи поліції особливого призначення, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2017 року за №1565/31433, з наступними змінами та доповненнями (далі - Положення №987).
Відповідно до п.7 розділу І Положення №987 залежно від специфіки, функцій, посадових (функціональних) обов`язків, що покладені на поліцейських, Підрозділи в штаті мають відділення, взводи, роти швидкого реагування, які призначені для безпосереднього проведення спеціальних поліцейських операцій із припинення злочинів, пов`язаних з високим ступенем суспільної небезпеки та вчиненням збройного опору, а також для здійснення відповідно до компетенції заходів у сфері протидії злочинності, що пов`язані з підвищеною загрозою для життя і здоров`я поліцейських та потребують від поліцейських високого рівня фізичної і професійної підготовленості, уміння впевнено діяти в екстремальних умовах.
Наказом Начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №21 від 11.06.2021 затверджено Положення про батальйон патрульної служби особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області, з наступними змінами та доповненнями, яке наявне в матеріалах справи.
Відповідно до п.1.1 Положення №21 Батальйон патрульної служби особливого призначення «Львів» (далі - підрозділ) є високомобільним спеціальним структурним підрозділом ГУНП у Львівській області, створеним з метою належного забезпечення прав та свобод громадян, захисту суспільства від злочинних посягань, забезпечення правопорядку піл час проведення загальнодержавних, культурно-масових, релігійних заходів, припинення групових порушень громадського порядку та масових заворушень, проведення спеціальних операцій по затриманню озброєних злочинців, виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» та несенням служби в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванню збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ліквідації аварій та стихійних лих.
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 у відповідності до наказу Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 19.12.2016 №520 о/с «По особовому складу» було призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП.
Окрім того, відповідно до довідки Батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП у Львівській області №384/35/05-2022 від 12.05.2022 з метою виконання завдань, визначених ст.8 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», особовий склад батальйону патрульної поліції служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП, зокрема, що ОСОБА_2 , був відряджений у підпорядкування Командувача Об`єднаних сил, з 30 березня 2022 року до особливого розпорядження.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що поліцейський ОСОБА_2 фактично мав правовий статус військовослужбовця, задіяного до захисту державного суверенітету та територіальної цілісності України на тимчасово окупованих територіях збройними силами Російської Федерації.
Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначений Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 30.11.2016 року №884, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №884).
Вказане, зокрема, підтверджується також і відповідачем, оскільки він у своєму листі №563/35/05-2022 від 02.08.2022 посилається на Порядок №884.
Застосовуючи Порядок №884, суд першої інстанції правильно зауважив, що відсутність спеціального підзаконного нормативно-правового акта, який врегульовував би механізм виплати грошового забезпечення безвісно відсутніх поліцейських, не може позбавляти права членів сім`ї (у спірних правовідносинах дружини) державних соціальних гарантій.
Відтак, суд вірно вважав, що на позивача як дружину ОСОБА_2 , поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП, поширюються норми Порядку №884, як передбачено положеннями ч.6 ст.7 КАС України (аналогія закону).
У Порядку №884 під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п.2 Порядку №884).
Пунктом третім Порядку №884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Відповідно до п.4 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Як передбачено абзацом першим п.5 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.
Відповідно до абзаців третього-сьомого п.5 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.
Згідно із абзацом четвертим п.6 Порядку №884 виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).
Як передбачено у п.7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
Як вірно зауважив суд першої інстанції, ОСОБА_2 , у розумінні п.2 Порядку №884, є зниклим безвісти під час захисту Вітчизни поліцейським батальйону патрульної служби поліції особливого призначення прирівняним до військовослужбовця у частині безпосередньої участі у бойових діях на території Луганської області, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування.
Вказане, зокрема, підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 19.05.2023.
Матеріалами справи (наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №910 від 11.04.2022 року; висновком службового розслідування з приводу можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області, під час подій, які мали місце 08.04.2022 на території Луганської області; актом спеціального розслідування нещасного випадку (зникнення) №10 від 15.08.2022 року; повідомленням про нещасний випадок; відповідними пояснення поліцейських, свідків нещасного випадку; протоколом огляду місяця, де стався нещасний випадок; рапортом командира БПСПОП "Львів" ГУНП у Львівській області від 11.04.2022 року) підтверджується, а самим відповідачем не заперечується, що ОСОБА_2 самовільно не залишив своє місця служби, не дезертирував або ж добровільно не здався в полон.
Окрім того, у відповідності до п.6 Порядку №884, жодних відомостей щодо визнання ОСОБА_2 в установленому законом порядку безвісно відсутнім чи померлим в матеріалах справи немає. 
Також, він не є виключений із списків особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області, що підтверджується уже згаданим наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №297 о/с від 27.05.2022.
Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у виплаті на картковий рахунок грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_2 , а відтак підставно задовольнив позовні вимоги в цій частині.
Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про передчасність вимог про включення до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії, а також додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, оскільки відповідачем ще не було виплачено на картковий рахунок грошового забезпечення на виконання даного судового рішення, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року по справі №380/12943/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 В.С. Затолочний
                                                                                          О.І. Мікула
повний текст складено 21.11.2023