ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа № 160/12790/19
адміністративне провадження № К/990/27838/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Єресько Л. О., Соколова В. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.  Одеса), Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, визнання протиправними дій, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою арбітражного керуючого ОСОБА_1 (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 (суддя - Тулянцева І. В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 (головуючий суддя - Мельник В. В., судді: Сафронова С. В., Чепурнов Д. В.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. У грудні 2019 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України від 04 жовтня 2019 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 06 вересня 2019 року № 1325 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, внесеного на підставі листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 29 серпня 2019 року № 05-10/2719, відповідно до протоколу №  86/10/19; 
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №  3905/7 від 06 листопада 2019 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;
- зобов`язати Міністерство юстиції України скасувати відомості в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;
- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо надання Доручення від 05 квітня 2019 року № 363/8036-33-19/9.3.1 Головному територіальному управлінню юстиції у Херсонській області на проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання нею відповідних повноважень у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» за скаргою ОСОБА_2 № б/н від 28 лютого 2019 року, яка стосується дій (бездіяльності) Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровської області та листа Херсонської місцевої прокуратури від 01 березня 2019 року №  1195вих19, відповідно до якого (Доручення) Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонської області у період з 12 серпня 2019 року по 14 серпня 2019 року було проведено позапланову невиїзну перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_1 за скаргою ОСОБА_2 №  б/н від 28 лютого 2019 року та листа Херсонської місцевої прокуратури від 01 березня 2019 року № 1195вих19, та 23 серпня 2019  року за результатами позапланової невиїзної перевірки було складено акт за №  13.
2. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що призначення перевірки її діяльності було неправомірним та таким, що суперечить чинному законодавству України, порушує права та інтереси позивачки. Наголошено, що нею не допускались порушення, які були зазначені у довідці від 14 серпня 2019  року. Висновки, викладені у акті від 23 серпня 2019 року, не відповідають фактичним обставинам, суперечать нормам чинного законодавства. Зазначено, що комісією з перевірки було невірно застосовано норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Вказано на те, що рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності могло бути прийнято протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Рішення про дисциплінарне стягнення позивачка вважає таким, що не відповідає критеріям правомірності. 
3. Справа розглядалася судами різних інстанцій неодноразово.
Короткий зміст ухвалених у справі судових рішень  
4. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
5. При прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості висновків комісії Головного територіального управління юстиції у Херсонської області про порушення позивачем вимог законодавства про банкрутство, які встановлені в акті невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 . Також, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строки прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення щодо позивачки було дотримано.
6. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021  року апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України від 04 жовтня 2019 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 06 вересня 2019  року №  1325 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, внесеного на підставі листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 29 серпня 2019 року № 05-10/2719, відповідно до протоколу № 86/10/19. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 3905/7 від 06 листопада 2019  року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження. Зобов`язано Міністерство юстиції України скасувати відомості в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
7. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що чисельні порушення, допущені органом контролю при проведенні позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 , зокрема: помилковість призначення перевірки без відповідного доручення компетентного органу, безпідставність врахування скарги Херсонської місцевої прокуратури для проведення спірної перевірки, помилковість проведення повторної перевірки тих порушень, які вже перевірялися компетентним органом, тощо - дають підстави для висновку про протиправність рішення про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.
8. Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року  касаційну скаргу Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерства юстиції України задоволено частково. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 160/12790/19 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції - Третього апеляційного адміністративного суду.
9. Постанова суду касаційної інстанції була мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому у суду касаційної інстанції були відсутні правові підстави для ухвалення нового рішення або зміни судових рішень, оскільки він не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
10. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023  року апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1. (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі №160/12790/19 залишено без змін.
11. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції в цій справі відповідають фактичним обставинам, що склалися між учасниками спору, та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права і тому скасуванню не підлягає.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
12. Не погоджуючись із висновками судів попередніх інстанцій, арбітражний керуючий ОСОБА_1 (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову.
13. Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржниця вказує пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України). Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України заявниця вказує, що судами попередніх інстанцій не враховано висновок про застосування норм законодавства щодо строків притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, викладеного у постановах Верховного Суду: від 08 липня 2021 року у справі №  280/2619/19; від 23 червня 2021 року у справі № 580/2062/19; від 17 липня 2019  року у справі № 804/2649/17. Згідно імперативних вимог закону дисциплінарна відповідальність до арбітражного керуючого може бути застосована протягом двох місяців з моменту виявлення правопорушення та не більше ніж за рік після вчинення відповідного порушення. Суди також помилково залишили без уваги, що позапланова невиїзна перевірка арбітражного керуючого безпідставно призначена на підставі листа прокурора Херсонської місцевої прокуратури та за заявами ОСОБА_3 . Крім того, судами попередніх інстанцій, на думку скаржниці, порушені норми процесуального права, а саме: порушено принцип рівності учасників справи; ухвалено незаконні судові рішення без встановлення фактичних обставин справи; порушено принцип обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили. Суди попередніх інстанцій не врахували висновки Європейського суду з прав людини.
Позиція інших учасників справи
14. У відзиві на касаційну скаргу Міністерство юстиції України з доводами та вимогами скаржниці не погоджується, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. Доводи Міністерство юстиції України в їх сукупності відповідають таким самим доводами, викладеним у відзивах на позов та апеляційну скаргу, а також доводам касаційної скарги Міністерство юстиції України, які були розглянуті під час попереднього касаційного перегляду цієї справи.
Рух касаційної скарги
15. 11 серпня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга арбітражного керуючого ОСОБА_1 (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у цій адміністративній справі.  
16. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від  11  серпня 2023 року визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко  Ж.  М., суддів: Єресько Л. О., Соколова В. М. - для розгляду цієї адміністративної справи.
17. Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). 
18. Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
19. Наказом Міністерства юстиції України № 457/5 від 18 березня 2013 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без обмеження строку дії.
20. Листом Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України, після розгляду скарг ОСОБА_2 від 15 лютого 2019 року б/н та 28 лютого 2019 року б/н, листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 05 березня 2019 року № 05-11/1544, звернення Херсонської місцевої прокуратури від 01 березня 2019 року № 74/1195 вих-19 щодо заходів контролю за діяльністю арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання нею відповідних повноважень у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець», керуючись пунктом 2.6 розділу II Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, підпунктом 4.28 пункту 4 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях містах Києві та Севастополі, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року № 759/19497, зобов`язано Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області провести позапланову перевірку діяльності ОСОБА_1 під час виконання нею відповідних повноважень у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» з питань, викладених у зазначених вище матеріалах, та які не були досліджені у попередніх заходах контролю.
21. Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області видано доручення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №16 від 30 липня 2019 року; посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 18 від  30  липня 2019 року; повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 18 від 30 липня 2019 року. 
22. На виконання доручення Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 05 квітня 2019 року № 363/8036-33-19/9.3.1 щодо проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання нею відповідних повноважень у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» з питань, викладених у скаргах ОСОБА_2 від 15 лютого 2019  року б/н, 28 лютого 2019 року б/н та звернення Херсонської місцевої прокуратури від 01 березня 2019 року № 74/1195вих-19, Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області у період з 12 серпня 2019 року по  14  серпня 2019 року проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача.
23. За результатами проведення перевірки складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14 серпня 2019 року № 10.
24. На підставі зазначеної Довідки Комісією Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 23 серпня 2019 року №  13, відповідно до якого за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 встановлено наступні порушення вимог законодавства про банкрутство, з питань, що включені до предмету перевірки її діяльності:
- вимоги частини шостої статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (арбітражним керуючим ОСОБА_1 протягом п`ятнадцяти днів не було передано новопризначеному ліквідатору ОСОБА_4 бухгалтерську та іншу документацію банкрута, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору);
- вимоги частини сьомої статті 44, пунктів 4, 5 статті 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (арбітражним керуючим ОСОБА_1 не було здійснено заходів щодо визнання аукціону з продажу майна банкрута таким, що не відбувся, або недійсним).
25. Крім того, за результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень:
- вимоги абзаців 1, 2 частини сьомої статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (арбітражним керуючим ОСОБА_1 з травня 2017 року комітету кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» не надано щомісячних звітів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат, а також не надано доказів доведення комітету кредиторів до відома, схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди);
- вимоги частини третьої статті 98, пункту 4 частини першої статті 98, частини першої статті 100, частини четвертої статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (арбітражним керуючим ОСОБА_1 в період за 2016-2018 роки з ліквідаційного рахунку банкрута відбувалося погашення витрат (повернення власних коштів ліквідатора, витрати на забезпечення ліквідаційної процедури) без схвалення або погодження комітетом кредиторів, а також здійснено погашення витрат не пов`язаних з ліквідаційною процедурою).
26. Поданням № 1325 від 06 вересня 2019 року до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) разом із листом пропозицією від 29 серпня 2019 року № 05-10/2719 та Висновком щодо відповідності висновків акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 законодавству з питань банкрутства, було направлено матеріали позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , отримані листом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 29 серпня 2019 року № 05-10/2719 для розгляду на засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).
27. Наказом Міністерства юстиції України від 06 листопада 2019 року № 3905/7 до арбітражного керуючого ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.
28. Правомірність дій та рішень відповідачів щодо призначення та проведення перевірки відносно позивачки та притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності є предметом судового розгляду у цій справі. 
Релевантні джерела права та акти їх застосування. Оцінка висновків судів, судові рішення яких переглядається, та аргументів учасників справи 
29. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
30. Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів визначав Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» Закону №2343-XII від 14 травня 1992 року, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та підлягає застосуванню у цій справі (далі - Закон № 2343-XII). 
31. За визначенням, що міститься у статті 1 Закону № 2343-XII арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
32. Частиною першою статті 106 Закону № 2343-XII передбачено, що планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб`єкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обов`язковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.
33. Відповідно до частини другої статті 106 Закону № 2343-XII позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.
34. За змістом статті 107 Закону № 2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.
35. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.
36. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.
37. Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
38. Наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5 затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та підлягає застосуванню до них (далі - Порядок № 1284/5).
39. Відповідно до пункту 1.3. розділу І Порядку № 1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.
40. Мін`юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.
41. Пунктом 1.4. розділу І Порядку №1284/5 визначено, що цей Порядок встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.
42. Відповідно до пункту 2.1. розділу ІІ Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.
43. Абзацом 3 пункту 2.6. розділу ІІ Порядку №1284/5 визначено, що підставою для проведення позапланової перевірки є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.
44. Згідно із підпунктом 2.6.2. пункту 2.6. розділу ІІ Порядку № 1284/5 у разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін`юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки.
45. Мін`юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов`язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку (підпункт 2.6.3. пункту 2.6. розділу ІІ Порядку №1284/5).
46. Відповідно до пункту 2.8. розділу ІІ Порядку №1284/5 для проведення перевірки орган контролю надає доручення на проведення перевірки, в якому зазначаються: підстава для проведення перевірки; вид перевірки; склад комісії з перевірки; арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід; місце проведення перевірки з урахуванням вимог пункту 3.1 розділу ІІІ цього Порядку; предмет перевірки; строки проведення перевірки.
47. Пунктом 2.12. розділу ІІ Порядку № 1284/5 визначено, що повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Порядком.
48. Пункт 2.6. розділу ІІ Порядку №1284/5 визначає підстави для проведення позапланової перевірки, зокрема, такими є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю; встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було(а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю.
49. Щодо підстав проведення спірної перевірки судами встановлено, що до Міністерства юстиції України арбітражним керуючим ОСОБА_4 було подано скаргу від 12 червня 2018 року вих. № 02-03/14 на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого ОСОБА_1., в якій зокрема, зазначено: « 11 травня 2018 року, з порушенням встановленого законом строку, від арбітражного керуючого ОСОБА_1 на адресу ліквідатора ТОВ «ВП «Херсонець» ОСОБА_4. надійшли документи щодо роботи ліквідаційної комісії до порушення справи про банкрутство та печатка підприємства. При цьому, жодного документу щодо ліквідації банкрута за період з 06 жовтня 2015 року (дата призначення ОСОБА_1 ліквідатором ТОВ «ВП «Херсонець) по 16 квітня 2018 року арбітражним керуючим ОСОБА_1. не було передано діючому ліквідатору ТОВ «ВП «Херсонець». Станом на 12 червня 2018 року року арбітражнім керуючим ОСОБА_1 не передано діючому ліквідатору майно ТОВ «ВП «Херсонець», що входить в ліквідаційну масу банкрута і підлягає продажу для задоволення вимог кредиторів».
50. Скарга ОСОБА_4 стосувалася обсягу документів, які мали бути передані від арбітражного керуючого ОСОБА_1. до арбітражного керуючого ОСОБА_4 , та передбачала, що позивачкою за період з 06 жовтня 2015 року по 16 квітня 2018  року не передано жодного документу щодо ліквідації банкрута.
51. На усунення вказаних порушень арбітражним керуючим ОСОБА_1. листом від 26 липня 2018 року вих. № 02-07/122 направлено арбітражному керуючому ОСОБА_4 документи, як знаходяться у архівній справі ТОВ «ВП «Херсонець» та стосуються ліквідаційної процедури у процесі діяльності ліквідатора відповідно до переліку, якій зазначено у акті приймання-передачі документів №2. 
52. Вказані обставини були враховані комісією Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що останньою 03 серпня 2018  року було складено розпорядження від 03 серпня 2018 року № 48-Р про усунення порушень, арбітражним керуючим ОСОБА_1., відносно частини шостої статті 41 Закону № 2343-XII щодо не передання протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора, відповідними посадовими особами банкрута бухгалтерської та іншої документації банкрута ліквідатору ТОВ «ВП «Херсонець».
53. Після отримання документів від арбітражного керуючого ОСОБА_1., арбітражним керуючим ОСОБА_4. листом від 16 серпня 2018 року вих. № 02-03/27 повідомлено позивачку та ГТУЮ у Дніпропетровській області про те, що « 07 серпня 2018 року на мою адресу отримано кореспонденцію від арбітражного керуючого ОСОБА_1 , в якій знаходились Акт № 2 приймання-передачі документів із архіву арбітражного керуючого ОСОБА_1. ліквідатору ТОВ «ВП «Херсонець» ОСОБА_4 (далі - Акт) та копії документів, які навіть не засвідчені належним чином (в Додатку). У зв`язку із невідповідністю Акту його змісту, підписати та надати Вам даний Акт не маю можливості». «Окрім того, Вами не надано жодного документу фінансової, податкової та статистичної звітності ТОВ «ВП «Херсонець» за 2015, 2016, 2017р.р., які Ви повинні були подавати як керівник банкрута...».
54. Таким чином, у листі від 16 серпня 2018 року вих. № 02-03/27 арбітражний керуючий ОСОБА_4. зазначила про інше порушення позивачки щодо документів, визначених в акті № 2, яке стосувалося не факту неподання документів, а обставинам їх неповноти та невідповідності вимогам чинного законодавства.
55. Суд апеляційної інстанції також врахував, що до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_2 як засновника (учасника) ТОВ «ВП «Херсонець» від 15 лютого 2019 року № б/н на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого ОСОБА_1 зі змісту якої слідує, що на переконання скаржника позивачкою: 1)  порушено порядок визначення складу майна боржника для продажу частинами, оскільки як зазначає скаржник, визначення складу майна банкрута для продажу частинами здійснено без погодження з комітетом кредиторів та без з`ясування думки комітету кредиторів, що на думку скаржника є порушенням статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; 2) не здійснено необхідних заходів щодо дослідження та визначення дійсних характеристик майна, що мають суттєве значення для визначення максимальної ціни продажу, у зв`язку з чим скаржник дійшов висновку, що майно банкрута продано майже у двічі дешевше ринкової вартості; 3) порушено частину сьому статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у зв`язку із ненаданням ліквідатором звітів комітету кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат; 4)  порушено порядок визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута; 5) не вжито заходів щодо визнання аукціону від 26 червня 2018 року таким, що не відбувся у зв`язку із несплатою переможцем аукціону належної суми за придбане майно у встановлений законом строк; 6) не передано діючому ліквідатору документів та майна банкрута, оскільки як зазначає скаржник, жодних установчих, бухгалтерських та інших (крім зазначених у скарзі) документів банкрута, документів щодо ліквідації банкрута за період з 06 жовтня 2015 року по 16 квітня 2018 року арбітражним керуючим ОСОБА_1. діючому на той час ліквідатору ТОВ «ВП «Херсонець» передано не було як і не було передано майно ТОВ «ВП «Херсонець», оскільки як зазначав скаржник, постановою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2018 року визнано недійсними результати аукціону з продажу майна від 26 червня 2017 року, внаслідок чого, на думку скаржника, зазначене майно підлягало поверненню; 7) необґрунтовано здійснювалися витрати в ліквідаційній процедурі, зокрема витрати на помічника за період 2016-2018 роки; витрати на оплату судового збору в адміністративних справах, які не пов`язані із справою про банкрутство, оскільки як зазначає скаржник, ТОВ «ВП «Херсонець» не подавало будь яких позовів; витрати на відрядження, оскільки як зазначає скаржник відсутнє обґрунтування необхідності та докази фактичного перебування в зазначені дати у відрядженнях; витрати на оплату за стоянку та оцінку автомобіля ВАЗ 21043, оскільки як зазначав скаржник зазначений автомобіль не включений до ліквідаційної маси банкрута та не має відношення до ліквідаційної процедури ТОВ «ВП «Херсонець».
56. 07 березня 2019 року Міністерством юстиції України зареєстровано скаргу ОСОБА_2 як засновника (учасника) ТОВ «ВП «Херсонець» від 28 лютого 2019  року на дії Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зі змісту якої, на переконання скаржника, Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області при проведенні позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на предмет виконання розпорядження про усунення порушень, проігноровано той факт, що насправді на адресу ліквідатора ТОВ «ВП «Херсонець» ОСОБА_4 ОСОБА_1 не надіслано документів, зазначених в акті приймання передачі. Як зазначав скаржник, 07 серпня 2018 року на адресу ОСОБА_4 надійшов акт № 2 «приймання-передачі документів» б/д, до якого додані не документи, зазначені в акті, а їх незасвідчені копії. Як зазначає скаржник, направлені ОСОБА_1 арбітражному керуючому ОСОБА_4 не засвідчені копії документів не можливо використовувати як документи ліквідаційної процедури ТОВ «ВП «Херсонець».
57. Херсонська місцева прокуратура також звернулась до ГТУЮ у Херсонській області з листом від 01 березня 2019 року №74/1195вих-19, в якому, керуючись статтями 36, 93 КПК України, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та можливих порушень обов`язків арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 в ході проведення ліквідаційної процедури ТОВ «ВП «Херсоенць», просило провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.
58. Міністерство юстиції України 05 квітня 2019  року №363/8036-33-19/9.3.1 зобов`язало Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання нею відповідних повноважень у справі про банкрутство ТОВ «ВП «Херсонець» з питань, викладених у зазначених в дорученні матеріалах (зокрема скаргах ОСОБА_5 від 15 лютого 2019 року та 28 лютого 2019 року), та які не були досліджені у попередніх заходах контролю. Копії довідки, акта за результатами проведеної перевірки та відповіді заявникам зобов`язано надати Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства. 
59. 30 липня 2019 року Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області складено повідомлення № 18 проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , в додатках до якого зазначені копії скарг ОСОБА_5 від 15 лютого 2019 року та від  28  лютого 2019 року, а також звернення Херсонської місцевої прокуратури від 01 березня 2019 року № 74/1195вих-19. 
60. Проаналізувавши наведені обставини та дослідивши наявні в матеріали справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність з боку відповідачів порушень вимог п. 2.12. розділу ІІ Порядку № 1284/5 щодо недопущення проведення повторної перевірки з питань, що вже були предметом перевірки, з огляду на те, що питання, які слугували предметом позапланової перевірки в межах спірних правовідносин, яка проводилась ГТУЮ у Херсонській області, не були у повному обсязі охоплені попередньою перевіркою, яка проводилась ГТУЮ у Дніпропетровській області, що зумовило необхідність проведення додаткового контролю.
61. Висновок судів попередніх інстанцій в цій справі зводиться до того, що відповідачі підставно та в межах повноважень вчинили дії, за наслідком яких були встановлені обставини необхідності притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
62. Разом з тим, згідно вимог частини третьої статті 109 Закону № 2343-XII рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
63. У справах цієї категорії слід враховувати, що коли суд за наслідками розгляду спору встановить підтвердженість обставин, які покладені компетентним органом в основу рішення про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності - наступним кроком має бути перевірка дотримання таким органом вимог частини третьої статті 109 Закону № 2343-XII, а саме дотримання ним строків притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. 
64. Недотримання компетентним органом вимог частини третьої статті 109 Закону № 2343-XII є самостійною підставою для задоволення відповідного позову арбітражного керуючого, якщо його притягнуто до дисциплінарної відповідальності поза межам визначеного законом строку.
65. Такий підхід узгоджується зі сталим та послідовним висновком про застосування норм права, викладеним у постановах Верховного Суду: від  31  серпня 2023 року у справі № 520/12212/19, від 08 липня 2021 року у справі № 280/2619/19 та інших подібних.
66. В цій справі, відмовляючи в задоволенні позову через доведення компетентним органом підстав для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, суди не надали жодної оцінки дотримання відповідачем вимог частини третьої статті 109 Закону № 2343-XII  щодо строку для такого притягнення, що було одним із доводів позивачки, викладеним у позовній заяві та її апеляційній скарзі.
67. Суди попередніх інстанцій не установили коли арбітражного керуючого притягнуто до дисциплінарної відповідальності у взаємозв`язку із наступними обставинами: коли виявлено вчинення відповідного проступку арбітражного керуючого; чи застосовано дисциплінарне стягнення до позивачки протягом двох місяців з дня виявлення проступку чи поза межами цього строку; коли арбітражний керуючий вчинив відповідний проступок та чи вчинено цей проступок протягом року (чи більше) до дня притягнення її до дисциплінарної відповідальності. 
68. Судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
69. Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
70. Верховний Суд також звертає увагу, що одне із призначень обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль за здійсненням правосуддя. А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є недопустимим. 
71. Отже, Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій не вжили усіх визначених законом заходів щодо встановлення дійсних правовідносин між учасниками справи із посиланням на норми законодавства, якими врегульовано такі правовідносини, у зв`язку із чим не встановили усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в контексті застосування вимог частини третьої статті 109 Закону № 2343-XII, у зв`язку з чим передчасно дійшли висновків по суті позовних вимог без належного мотивування.
72. Водночас, в силу положень статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
73. Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
Висновки по суті розгляду касаційної скарги 
74. З огляду на зазначене, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020  року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від  04  липня 2023 року підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі частини другої статті 353 КАС України.
Висновки щодо розподілу судових витрат
75. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи судом касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 350, 353, 356, 359 КАС України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) задовольнити частково.
2. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції - Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко Л.О. Єресько   В.М. Соколов