РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 562/1518/22
Провадження № 22-ц/4815/1329/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Шимківа С.С.,
суддів: –  Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.
секретар судового засідання – Мороз А.В.
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
– ОСОБА_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 ,
– ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 – адвокатом Іващенко Іриною Ігорівною на додаткове рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2023 року  (ухвалене у складі судді Мички І.М.) у справі за заявою представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Цуняка Володимира Йосиповича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,-

       в с т а н о в и в :

У провадженні Здолбунівського районного суду Рівненської області перебувала вказана цивільна справа.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18.05.2023 року позовні вимоги позивачів задоволено частково.
22 травня 2023 року представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокатом Цуняком Володимиром Йосиповичем подана заява про винесення додаткового рішення, у якому просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат по справі, шляхом стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 16 500 гривень.
Додатковим рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено.
Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1 15 000 грн витрат на правову допомогу та на користь позивачки ОСОБА_2 15 000 грн витрат на правову допомогу.
10 листопада 2023 року представник ОСОБА_3 – адвокат Іващенко І.І. оскаржила додаткове рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2023 року в апеляційному порядку та просила суд про його скасування.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що представником позивачів не надано детальний опис робіт (наданих послуг), а заявлений розмір судових витрат неспівмірний з обсягом виконаної роботи.
Відшкодування судових витрат має виконувати компенсаційну функцію відшкодування саме витрат на адвоката, а не бути засобом збагачення.
12 грудня 2023 року представник ОСОБА_2 , ОСОБА_1 – адвокат Цуняк В.Й. подав відзив на апеляційну скаргу.
Вказує, що ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачів 693 791 грн, судом було задоволено позовні вимоги у розмірі 453 791 грн, що становить 65% позовних вимог. Отже з відповідачів на користь ОСОБА_2 підлягають до стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 10 725 грн.
Позивач ОСОБА_1 просила стягнути 250 000 грн, а судом було задоволено позовні вимоги у розмірі 10 000 грн, що становить 4 % позовних вимог, а тому до стягнення з відповідачів на її користь підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 660 грн.
Додає, що розмір витрат на правову допомогу було обґрунтовано належними доказами.
Просив суд змінити оскаржуване додаткове рішення та стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам, що становить 10 725 грн, а також стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 660 грн.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства – відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.  
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано договір про надання правової допомоги від 13 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та АО "Адвокатська контора Цуняка" в особі керівника об`єднання Цуняка В.Й., договір про надання правової допомоги від 13.04.2021, укладений між ОСОБА_2 та АО "Адвокатська контора Цуняка" в особі керівника об`єднання Цуняка В.Й., додаток № 1 до договору від 13.04.2021 року, у якому встановлено адвокатський гонорар у розмірі 16500 грн, квитанції про оплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гонорару адвоката від 14.04.2021 року у розмірі по 16500 грн, детальний розрахунок наданої правничої допомоги від 15 травня 2023 року (а.с. 124-135).
Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У позовній заяві ОСОБА_2 було заявлено позовні вимоги на загальну суму 693791 грн (100% позовних вимог), а задоволено судом позовних вимог на 443791 грн (63,9% позовних вимог), а ОСОБА_1 було заявлено позовних вимог на 250 000 грн (100% позовних вимог), а задоволено на 10 000 грн (4 % позовних вимог).
А тому до стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягають понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 10543,5 грн: по 5271,75 грн з кожного відповідача, оскільки законом не передбачено солідарне стягнення судових витрат.
На користь ОСОБА_1 підлягають до стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понесені нею судові витрати на правову допомогу у розмірі 660 грн: по 330 грн з кожного відповідача.
Оскільки місцевим судом не правильно визначено розмір та порядок стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають до стягнення, оскаржуване додаткове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового.
Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_3 – адвокатом Іващенко Іриною Ігорівною задовольнити частково.
Додаткове рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2023 року скасувати.
Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Цуняка Володимира Йосиповича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5271 грн 75 коп на відшкодування понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5271 грн 75 коп на відшкодування понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 330 грн у відшкодування понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 330 грн у відшкодування понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий         суддя                                                  Шимків С.С.

Судді:                  Ковальчук Н.М.

        Хилевич С.В.