ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10348/23 Справа № 201/12079/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача – Никифоряка Л.П.,
суддів – Гапонова А.В., Новікової Г.В.,
за участі секретаря судового засідання – Драгомерецької А.О.,
       
розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, ОСОБА_2 , на дії приватного виконавця, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року, –

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року  ОСОБА_1  звернувся в суд зі скаргою про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївни щодо невключення до розрахунку заборгованості по оплаті ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в загальній сумі 295 004,87 грн за період з 19 січня 2021 року по 31 травня 2023 року; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївни включити до розрахунку заборгованості за виконавчим провадженням № 71939699 сплату аліментів в сумі 47 580,64 грн та за виконавчим провадженням № 71937542 сплату аліментів в сумі 247 424,23 грн, здійснені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 19 січня 2021 року по 31 травня 2023 року.
В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. з 02 червня 2023 року перебуває виконавче провадження № 71937542 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12079/20 від 04 жовтня 2021 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000,00 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 17 грудня 2020 року та досягнення дітьми повноліття.
Інше виконавче провадження № 71939699 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12077/20 від 04 жовтня 2021 року, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліментів на утримання останньої в розмірі 5 000,00 грн до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 17 грудня 2020 року.
Обидва виконавчі провадження відкрито 02 червня 2023 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 
02 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 71937542 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12079/20 від 04 жовтня 2021 року, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів за період з 17 грудня 2020 року по 31 травня 2023 року складає 294 516,12 грн.
02 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №71939699 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12077/20 від 04 жовтня 2021 року, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів за період з 17 грудня 2020 року по 02 жовтня 2021 року складає 47 580,64 грн.
14 червня 2023 року представник боржника звернувся з заявою до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. щодо врахування сплати аліментів в добровільному порядку до відкриття виконавчих проваджень № 71937542 та № 71939699, щодо їх включення до розрахунку заборгованості та щодо скасування штрафу, арештів та заборон що вжиті за виконавчими провадженнями.
20 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. на заяву представника боржника було направлено нові довідки-розрахунки № 23153 та № 23161 від 19 червня 2023 року, з яких вбачається, що отримавши заяву від сторони боржника з банківською випискою яка підтверджує перерахування коштів боржником стягувачу, виконавцем було вибірково зараховано сплачені кошти на погашення аліментів.
Так, за виконавчим провадженням № 71937542 (стягнення аліментів на утримання дітей) було здійснено перерахунок та загальний розмір заборгованості станом 01 червня 2023 року виконавцем визначено в розмірі 187 119,13 грн.
За виконавчим провадженням № 71939699 (стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 ) розмір заборгованості не змінився та становить 47 580,64 грн. Отже зараховано було до розрахунків сплачених аліментів на загальну суму 107 396, 99 грн.
Проте заявник вважає, що загальний розмір сплачених аліментів в добровільному порядку за період з грудня 2020 року по 31 травня 2023 року становить 402 401, 86 грн.
Тобто, приватним виконавцем до розрахунків заборгованості по аліментам не було зараховано сплачених аліментів на загальну суму 295 004, 87 грн.
При особистому прийомі, приватним виконавцем було повідомлено, що із всіх платежів здійснених боржником за період з грудня 2020 року по травень 2023 року, лише частина платежів містить розділ «Призначення аліменти». За зверненням виконавця, стягувач не визнала інші платежі аліментами, а тому приватний виконавець також не вважає такі платежі саме аліментами.
Враховуючи вищезазначене, заявник вважав дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. щодо відмови у врахуванні грошових переказів боржника у виконавчих провадженнях № 71937542 та № 71939699 неправомірними.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року у задоволенні скарги  ОСОБА_1  відмовлено.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклав вимогу про скасування ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилався на те, що суд першої інстанції не врахував, що відсутність інших, окрім аліментних, грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість самостійно вказувати призначення платежу у таких грошових переказах може свідчити про добровільне виконання боржником свої обов`язків. Вказує, що між стягувачем та боржником відсутні інші грошові зобов`язання, окрім аліментних. Водночас стягувач не заперечувала отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа і смс-повідомлення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. з 02 червня 2023 року перебуває виконавче провадження № 71937542 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12079/20 від 04 жовтня 2021 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000,00 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 17 грудня 2020 року та досягнення дітьми повноліття, а також виконавче провадження № 71939699 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12077/20 від 04 жовтня 2021 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліментів на утримання останньої в розмірі 5 000,00 грн до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 17 грудня 2020 року.

Обидва виконавчі провадження відкрито 02 червня 2023 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 

02 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 71937542 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12079/20 від 04 жовтня 2021 року, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів за період з 17 грудня 2020 року по 31 травня 2023 року складає 294 516,12 грн.

02 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №71939699 з примусового виконання виконавчого листа № 201/12077/20 від 04 жовтня 2021 року, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів за період з 17 грудня 2020 року по 02 жовтня 2021 року складає 47 580,64 грн.

14 червня 2023 року представник боржника звернувся з заявою до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. щодо врахування сплати аліментів в добровільному порядку до відкриття виконавчих проваджень № 71937542 та № 71939699, щодо їх включення до розрахунку заборгованості та щодо скасування штрафу, арештів та заборон що вжиті за виконавчими провадженнями.

20 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. на заяву представника боржника було направлено нові довідки-розрахунки № 23153 та № 23161 від 19 червня 2023 року, з яких вбачається, що отримавши заяву від сторони боржника з банківською випискою, яка підтверджує перерахування коштів боржником стягувачу, виконавцем було вибірково зараховано сплачені кошти погашення аліментів.

Так, за виконавчим провадженням № 71937542 (стягнення аліментів на утримання дітей) було здійснено перерахунок та загальний розмір заборгованості станом 01 червня 2023 року становить 187 119,13 грн.

За виконавчим провадженням № 71939699 (стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 ) розмір заборгованості не змінився та становить 47 580,64 грн. Отже зараховано було до розрахунків сплачених аліментів на загальну суму 107 396, 99 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не доведено і не підтверджено жодними допустимими, належними, тобто такими, які містили б інформацію щодо предмета доказування доказами, факту сплати зазначених ним сум в рахунок сплати аліментів на виконання судових рішень у справі № 201/12077/20 та у справі № 201/12079/20, не включення яких приватним виконавцем до спірних розрахунків, він вважає протиправним. На підставі матеріалів справи та наданих доказів судом першої інстанції не встановлено протиправності в діях приватного виконавця щодо не включення у спірних розрахунках заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 01 червня 2023 року сум грошових коштів згідно наданих боржником банківської довідки та виписки по картковому рахунку, що могло б свідчити про порушення його законних прав чи інтересів.

Проте, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У цій справі заявник вважав неправомірними дії приватного виконавця щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та заперечував наявність боргу зі сплати аліментів з огляду на те, що він добровільно сплачував аліменти у визначеному судовими рішеннями розмірі.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У справі, що переглядається, встановлено, що на підставі судових рішень на ОСОБА_1 з 17 грудня 2020 року було покладено обов`язок зі сплати аліментів на двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000,00 грн на кожну дитину щомісяця досягнення дітьми повноліття, а також на утримання дружини в розмірі 5 000,00 грн до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На обґрунтування доводів скарги заявник вказав, що за період з 19 січня 2021 року по 31 травня 2023 року він добровільно сплатив ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей і дружини в сумі 402 401,86 грн та надав виписку з його банківського рахунку.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Надаючи оцінку цим доказам, суд першої інстанції вказав про їх неналежність у зв`язку із тим, що боржник не вказав у графі «призначення платежу»: «добровільна сплата аліментів».

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц суди дійшли висновків, що відсутність інших, окрім аліментних, грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість самостійно вказувати призначення платежу у таких грошових переказах може свідчити про добровільне виконання боржником свої обов`язків.

Так, у справі, що переглядається, встановлено, що між стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 відсутні інші грошові зобов`язання, окрім аліментних.

Водночас ОСОБА_2 не заперечувала отримання від ОСОБА_1 тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником.

З огляду на зазначене, встановлені у цій справі судами обставини справи та надані заявником письмові докази на обґрунтуванням вимог скарги в сукупності можуть свідчити про добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 були надано копію банківської виписки по картковому рахунку про здійснення платежів з 19 січня 2021 року по 31 травня 2023 року, у приватного виконавця не було підстав не враховувати здійснені заявником платежі під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.

Та суд першої інстанції не відреагував на аргументи заявника стосовно достовірності та доказового значення такої виписки і помилково вважав що для того, щоб зазначені документи суд врахував як належні письмові докази які були вирішальними для розгляду справи єдине що необхідно, це переконатися в зазначені платником в призначені платежу того, що це аліментні виплати. 

За конкретних обставин цієї справи стягувач беззаперечно мала можливість для надання суду апеляційної інстанції доказів в підтвердження обставин якими вона обґрунтовувала свої заперечення, однак остання не довела та не підтвердила належними доказами існування жодних обставин які би об`єктивно вказували на те, що здійснені платником платежі, отримані стягувачем не були добровільною сплатою аліментів. 

Отже, вказане свідчить про наявність правових підстав для зарахування грошових коштів, переказаних ОСОБА_1 на банківську картку саме ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості в рамках виконавчих проваджень № 71937542 та № 71939699, оскільки саме ОСОБА_2 є стягувачем у справі і стороною виконавчого провадження.

Таким чином, переглядаючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів скарги та вимог, заявлених у скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення скарги, визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. щодо невключення до розрахунку заборгованості сплату  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  аліментів в загальному розмірі 295 004,87 грн за період з 19 січня 2021 року по 31 травня 2023 року в межах виконавчих проваджень № 71939699 та № 71937542, зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчих проваджень                     № 71939699 та № 71937542 з урахуванням платежів, здійснених  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в загальному розмірі 295 004,87 грн за період з 19 січня 2021 року по 31 травня 2023 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Керуючись статтями 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року– скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна та  ОСОБА_2 на дії приватного виконавця – задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївнищодо невключення до розрахунку заборгованості по оплаті ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 аліментів в загальному розмірі 295 004,87 грн за період з 19 січня 2021 року по 31 травня 2023 рокув межах виконавчих проваджень № 71939699 та № 71937542.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївнипровести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчих проваджень № 71939699 та № 71937542з урахуванням платежів, здійснених  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в загальному розмірі 295 004,87 грн за період з 19 січня 2021 року по 31 травня 2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2023 року.

Судді: