Справа № 450/2293/23                                Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О. 
Провадження № 22-ц/811/1604/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Суди В.І.
з участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2023 року,-
ВСТАНОВИВ:

у травні 2023 року ОСОБА_1  звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.
В обгрунтування заяви покликається на те, що 12 серпня 2022 року набула у приватну власність нерухоме майно, а саме: механічну майстерню «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови та акту приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про передачу їй у власність, як стягувачу у виконавчому провадженні № 69605798, майна боржника в рахунок погашення боргу.
Стверджує, що постанова та акт приватного виконавця ніким не оскаржувалися, а відтак, є чинними, однак, їй стало відомо, що 13 січня 2023 року право власності на вищезазначені об`єкти нерухомості зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі акту про проведенні електронні торги, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною 16 квітня 2018 року в межах виконавчого провадження № 55756171. 
Зазначає, що державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на механічну майстерню «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є неправомірною, оскільки електронні торги з реалізації спірного нерухомого майна визнані недійсними рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17 травня 2021 року та постановою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року.
Вважає, що є підстави вважати, що ОСОБА_3 вживатиме дії для відчуження спірного майна, зважаючи на те, що вона свідомо зареєструвала право власності всупереч судовому рішенню, що набрало законної сили, що призведе до ускладнення захисту її порушеного права власності.
Вказує, що з метою уникнення ситуації, за якої процес реєстрації за нею права власності на майно, яке вибуло внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , буде надмірно ускладнено, необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо нього.
З наведених підстав просить вжити заходи забезпечення позову у спосіб:
-накладення арешту на нерухоме майно, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
-заборонити державним реєстраторам до вирішення по суті справи за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування свідоцтв, виданих приватним нотаріусом Барбуляк Х.М., вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м., розташовані за адресою:  АДРЕСА_1 .  
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, - задоволено.
Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв. м. та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонено державним реєстраторам до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування Свідоцтв, виданих приватним нотаріусом Барбуляк Христиною Миколаївною, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв. м. та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснено заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обгрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, а у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. 
Зазначає, що ОСОБА_3 придбала механічну майстерню під літерою «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., та котельню під літерою «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , сплатила кошти за вищезазначене майно, а відтак, є його власником та добросовісним набувачем.
Вказує, що ні на момент придбання вищезазначеного майна, ні на момент отримання свідоцтв, виданих приватним нотаріусом Барбуляк Х.М., що посвідчують право власності, ні на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду ОСОБА_1 не була ні власником, ні користувачем спірного майна. 
Вважає, що ПАФ «Нива», не будучи власником майна та не маючи до нього жодного відношення, оскільки спірне майно було придбано ОСОБА_3 на прилюдних торгах 16 квітня 2018 року, а відтак набуто нею у власність, незаконно передав нерухоме майно ОСОБА_1 в погашення неіснуючого боргу.
Наголошує, що наказом Міністерства юстиції України № 12/5 від 02 січня 2023 року скасовано рішення державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» Львівської області Золочівської О.М. № 64472403 №64472220, прийняті 02 січня 2022 року, на підставі яких зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 . З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. 
09 жовтня 2023 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 про розгляд справи без участі апелянта та її представника.
З огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 .
Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення, порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник у заяві про забезпечення позову, є співмірним із заявленими в заяві вимогами, а тому з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін прийшов до висновку, що доводи представника заявника щодо необхідності вжиття вказаних заходів забезпечення позову є обґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду, неможливості ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Стаття 149 чинного ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Види забезпечення позову, які можуть застосовуватися судом, визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.
Так, відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Згідно з ч.2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зробити неможливим ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову до подання позову, ОСОБА_1 покликається на те, що у серпні 2022 року набула у власність нерухоме майно, а саме: механічну майстерню «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , однак13 січня 2023 року право власності на вищезазначені об`єкти нерухомості зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі акту про проведені електронні торги, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною 16 квітня 2018 року в межах виконавчого провадження № 55756171, які визнані недійсними рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17 травня 2021 року та постановою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року. 
Тобто, заявник ствердила про свій намір подати у передбачений законом строк позов з метою захисту саме права власності ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 зареєструвала право власності на спірне нерухоме майно після набрання 17 травня 2021 року законної сили рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2020 року, яким визнано недійсним акт про проведені електронні торги, на підставі якого ОСОБА_3 зареєструвала право власності на спірне нерухоме майно.
А відтак, з метою недопущення до вирішення спору відчуження ОСОБА_3 спірного нерухомого майна, що призведе до нових спорів, колегія суддів погоджується з доводами заявника про необхідність застосування заходів забезпечення позову до пред`явлення позову 
Враховуючи те, що у встановлений законом строк можливим є пред`явлення ОСОБА_1 позову з метою захисту права власності на нерухоме майно, беручи до уваги обставини справи, зазначені заявником у заяві про забезпечення позову, зазначені заявником підстави необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з врахуванням того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зробити неможливим ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких вона має намір звернутися до суду, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
Оскільки вид забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , відповідає положенням ст. 150 ЦПК України, є співмірним з позовними вимогами, з якими заявник має намір звернутися до суду, з огляду на наявність у ОСОБА_3 можливості відчужити спірне нерухоме майно, що може призвести до необхідності нових звернень до суду, враховуючи, що заявником обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову та призвести до порушення її прав та законних інтересів, та неможливості їх поновлення, суд першої інстанції дійшов до вірного та обгрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 придбала механічну майстерню під літерою «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м., та котельню під літерою «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , сплатила кошти за вищезазначене майно, а відтак, є його власником та добросовісним набувачем, а також доводи про те, що спірне нерухоме майно незаконно передане ОСОБА_1 , а відтак вона не була ні власником, ні користувачем спірного нерухомого майна, не спростовують висновків суду про підставність заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки при розгляді судом заяви про забезпечення позову не може досліджуватися та вирішуватися питання підставності та законності набуття права власності на спірне нерухоме майно, і зазначені обставини можуть бути встановлені судом лише при розгляді справи по суті.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
       
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 – залишити без задоволення.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк