П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/18121/23	

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,     

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

18 липня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, просила:
визнати неправомірним та скасувати рішення  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 155250023093 від 21.06.2023 про відмову у призначенні пенсії, 
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області призначити пенсію за віком  з дати звернення тобто з 13.06.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що до 2014 року отримувала пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 2014 по 2023 рік мешкала на непідконтрольній території в м.Сімферополь АР Крим, та після переїзду в 2023 році до м.Одеси отримала посвідку внутрішньо переміщеної особи та на теперішній час проживає за адресою АДРЕСА_1 . Позивач 13.06.2023 року звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії, однак отримала рішення про відмову №155250023093 від 21.06.2023 через те, що призначення пенсії згідно з законодавством України особам, як отримували пенсію на території АР Крим можливо проводити за наявності паперової пенсійної справи та атестату про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем отримання пенсії. Позивач не погоджується з твердженням пенсійного органу, що провести процедуру витребування пенсійної справи від органів Російської Федерації для виплати пенсії за новим місцем реєстрації немає можливості, так як її право на отримання пенсії не залежить від можливості пенсійного органу підтвердити припинення виплати пенсії останньому за попереднім місцем проживання. 
ГУ ПФУ у Запорізькій області  заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи, що відповідно до  пункту 1.5 Порядку №22-1 передбачено, що розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, як проживають на території Автономної республіки Крим та м.Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №234. Призначити позивачу пенсії за віком не вбачається можливим за відсутності паперових матеріалів пенсійної справи, а також доказів припинення її виплати у російській федерації. На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 яким введено на території України воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, починаючи з 24.02.2022 року листування із російською федерацією зупинено.
ГУ ПФУ в Одеській області також заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи, що пенсію позивачу вже було призначено, та при переїзді пенсіонера на постійне місце проживання або тимчасове місце проживання до іншої області до Електронної пенсійної справи долучаються документи пенсійної справи та довідка – атестат про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання та атестату про припинення виплати пенсії. На теперішній час питання щодо призначення пенсійних виплат особам, які перемістились з тимчасово окупованих територій АР Крим та м.Севастополя в умовах відсутності документів, необхідних для визначення умов призначення пенсійної виплат, законодавчо не врегульовано. При розгляді заяви щодо призначення пенсії позивачу запиту про витребування інформації про припинення виплати пенсії та витребування пенсійної справи позивача не надсилались. Саме із зазначених підстав, з додержанням вимог чинного законодавства, та з метою уникнення подвійного одержання пенсійних виплат, позивачу запропоновано надати докази припинення отримання пенсії від іншої держави. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 155250023093 від 21.06.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1  пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1  пенсію за віком з дати звернення 14.06.2023 року.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ в Запорізькій області подало  апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що призначити позивачці пенсію за віком не вбачається можливим за відсутності паперових матеріалів пенсійної справи, а також доказів припинення її виплати у російській федерації. Таким чином, особа не має права на одночасне отримання пенсії в декількох державах. Апелянт наголосив, що суд не вправі перебирати на себе повноваження та функції органів пенсійного фонду та натомість вирішувати питання віднесені до їх компетенції, адже до повноважень суду належить вирішення спорів щодо надання правової оцінки діям, рішенням та бездіяльності відповідача, як суб`єкта владних повноважень за умови, що такі мали місце. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
12 травня 2023 року громадянка України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1  набула статус внутрішньо-переміщеної особи відповідно довідки №5106-7001783838 від 12.05.2023.
ОСОБА_1 в 2014 році мешкала на території Автономної республіки Крим та отримувала пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Після окупації Криму позивач пенсію від пенсійних органів України не отримувала, продовжила проживати в Криму та отримувала пенсію від РФ до березня 2023 року, про що особисто вказала в заяві від 14.06.2023 року.
Після виїзду у 2023 році з території АР Крим, 14.06.2023 року позивач звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучила довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, диплом, паспорт громадянина України, заяву про спосіб виплати пенсії, свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб, трудову книжку.
Заяву за принципом екстериторіальності передано для розгляду до  Головного управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області.
Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 21.06.2023 року № 155250023093 позивачці відмовлено у задоволенні її звернення, посилаючись на відсутність заяви в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, атестату про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання та у зв`язку з відсутністю паперової пенсійної справи.
Не погодившись  з діями пенсійних органів, ОСОБА_1 , звернулась з даним позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що так як витребування пенсійної справи з органу Пенсійного фонду за попереднім місцем проживання пенсіонера покладається саме на орган, що призначає пенсію, то неможливість відповідача направити відповідний запит про витребування пенсійної справи не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Крім того, право на отримання пенсії не може пов`язуватись з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з іншою державою.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
У розумінні статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивачу призначалась пенсія на території України, що підтверджується ГУ ПФУ в Одеській області у відзиві на позовну заяву та свідоцтвом про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яке видано 08.01.2022 року Пенсійним Фондом України (а.с.65).
Враховуючи, що виплата пенсії позивачу припинена у 2014 році у зв`язку із знаходженням її на окупованій території, судова колегія вважає за необхідне наголосити, що після повернення позивача на територію України, повинно вирішуватись питання щодо поновлення, а не призначення пенсії.
За частиною 2 статті 49 Закону №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних (ч.3 ст.49).
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2000 року за № 1566/11846 (далі Порядок №22-1).
Відповідно до п. 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до  статті 43  Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до  статті 40  Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.
Громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.
За приписами п.2.9 Порядку № 22-1, 2.9. під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, зокрема щодо призначення та поновлення пенсії, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач до заяви про призначення пенсії долучила довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, диплом, паспорт громадянина України, заяву про спосіб виплати пенсії, свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб, трудову книжку.
З оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області та відповіді ГУ ПФУ в Одеській області вбачається, що  у зв`язку з тимчасовою окупацією АРК, здійснити запит та отримати пенсійну справу разом із документами про припинення виплати пенсії неможливо (а.с.25, 32,33).
В свою чергу, відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.
Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №308/3864/17.
Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відмова пенсійного органу в поновленні (призначенні) виплати пенсії є протиправною.
Щодо пенсійного органу, який має поновити та виплачувати пенсію позивачу, судова колегія виходить з наступного.
Пенсія  внутрішньо переміщеним особам відновлюється та виплачується територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Відповідно доабз.4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», під час звернення внутрішньо переміщеної особи із заявою про призначення, відновлення чи продовження виплати пенсії та документом, що посвідчує особу, територіальні органи Пенсійного фонду України ідентифікують особу заявника, фіксують місце і час її звернення, порівнюють отримані дані з даними, що обробляються в базах даних Пенсійного фонду України, з урахуванням даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у порядку, який затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.
Для відновлення виплати пенсії ВПО слід звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України з наступними документами: - заявою про запит пенсійної справи; - довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; - документом про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний код); - документом, що посвідчує особу пенсіонера (паспорт, пенсійне посвідчення); - заявою про перерахування пенсії на рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України» та двома фотокартками.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996 року, ратифікована Законом України від 14.09.2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Вірними є висновки суду, що право на отримання пенсії не може пов`язуватись з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з іншою державою. Тому відсутність у відповідачів інформації про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на території Російської Федерації за умови, шо позивач не позбавлена громадянства України, не може бути підставою для відмови їй у поновленні виплати пенсії. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживає у АДРЕСА_1 , отже органом уповноваженим на поновлення пенсії позивача є ГУ ПФУ в Одеській області, до якого вона і звернулась з відповідною заявою.
Враховуючи викладене, судова колегія приходить висновку, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивач у задоволенні позовних вимог, звернутих до ГУ ПФУ в Одеській області.
Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне, на підставі ч.2 ст.9 КАС України, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів ОСОБА_1 , вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області, не призначити, а поновити виплату призначеної позивачу пенсії, виплата якої припинена у 2014 році. При цьому судова колегія вважає, що поновлення має відбутися з червня 2023 року, як того просить позивач. 
Суд першої інстанції на вищенаведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1  пенсію за віком. В іншій частині рішення суду першої інстанції є вірним та скасуванню не підлягає.
Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 24 липня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

                                                  П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій  області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року – скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1  пенсію за віком з дати звернення 14.06.2023 року.
Прийняти в цій частині постанову, якою зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії за віком  з 14 червня 2023 року.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду  від 20 вересня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко