ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/3390/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)                         
суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.    
секретар судового засідання Михайлова К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 (прийняту суддею Дупляк С.А.) у справі № 904/3390/23
за позовом позивача-1: ОСОБА_1 
позивача-2: ОСОБА_2 
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвет"
відповідача-2: ОСОБА_3 
про стягнення безпідставно набутих вкладень для здійснення господарської діяльності та розвитку підприємства

ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог. 

11.07.2023 від позивачів до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просить суд накласти арешт та заборонити ТОВ "ДАРВЕТ" та іншим особам відчужувати:
- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1494869712101;
- тип об`єкта: цех розливу та упаковки мінеральної води літ.А-1,2, об`єкт житлової нерухомості: Ні;
- опис об`єкту: Опис: Цех розливу та упаковки мінеральної води літ.А-1,2, загальною
площею 441, 8 кв.м., №1-4,1 - споруди;
- адреса:     АДРЕСА_1 ;
- номер об`єкту в РПВН: 26174614;
- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 26174614;
- тип об`єкта: будівля складських приміщень лІт.А-1,2 та споруди;
- адреса:     
АДРЕСА_1 ;
- загальна площа (кв.м.): 397,5;
- технічний опис майна: будівля складських приміщень літ.А-1,2, а-1 загальною площею 397, 5 кв.м., ґанок літ.а(і), №1-огорожа, №2-ворота, №3-комунікаційний колодязь, №4 хвіртка, №5 огорожа;
- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 30174413;
- тип об`єкта: будівля насосної станції літ.А-1;
- адреса:     АДРЕСА_1 ;
- технічний опис майна: будівля насосної станції літ.А-1,загальною площею 8,2 кв.м., до набрання законної сили рішенням по даній господарській справі.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 у справі № 904/3390/23 у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що позивачі у поданій заяві посилаються виключно на    можливість відчуження відповідачами майна, яке належить ТОВ "Дарвет". Однак, позивачі жодним чином не обґрунтовують того, що у разі можливого задоволення позову відповідачі не зможуть погасити спірну заборгованість за рахунок наявних у них коштів.
З доданих до матеріалів заяви скіршотів з мережі Інтернет жодним чином не вбачається, що вони розміщенні саме ОСОБА_3 та стосуються саме об`єкта, на який позивач просить накласти арешт.
Наявність у власності відповідача цеху розливу та упаковки мінеральної води жодним чином не вказує на наявність наміру відповідача вказане майно відчужити з метою уникнення виконання зобов`язання щодо стягнення безпідставно набутих вкладень для здійснення господарської діяльності та розвитку підприємства.
Належних доказів, які б могли підтвердити припущення позивачів щодо наміру відповідача уникнути відповідальності щодо повернення безпідставно набутих вкладень для здійснення господарської діяльності та розвитку підприємства матеріали справи не містять.
Саме лише посилання у заяві на потенційну загрозу утруднення виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 у справі № 904/3390/23, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 .

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що даний спір стосується стягнення солідарно з учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРВЕТ" ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРВЕТ" безпідставно набутих вкладень для ведення господарської діяльності та розвитку підприємства (282   196 доларів США та 99   900, 00 грн.) на користь позивачів, які не повернуті відповідно до умов угоди від 07.07.2015. А отже запропоновані заходи забезпечення є співмірними з заявленими вимогами.
Відчуження ОСОБА_3 (так як його особистий номер телефону вказано в оголошені) об`єктів, нерухомого майна, а саме - заводу по розливу питної природної води в результаті приведе до порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Позивачів, які не зможуть реально виконати рішення суду та не уникнуть труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

10.10.2023 від апелянта надійшло клопотання про долучення нових доказів до матеріалів справи – заяви свідка ОСОБА_4 та компакт-диск зі звукозаписом.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач-1 проти задоволення апеляційної скарги заперечує.
Апелянт у своїй заяві посилаються виключно на можливість відчуження відповідачами майна, яке належить ТОВ "Дарвет", але жодним чином не обґрунтовує того, яке відношення має ця нерухомість до того, що у разі "можливого задоволення позову" відповідачі не зможуть погасити спірну заборгованість за рахунок наявних у них коштів і до того Позивачі є співвласниками ТОВ "Дарвет" і, відповідно вимог чинного статут підприємства, будь-яке відчуження цього майна можливо виключно з їх згоди.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, апелянт (позивач) не навів та не надав доказів існування фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, про застосування яких він просить. Заявник не надав належних та допустимих доказів того, що майно, на яке необхідно накласти арешт, на момент ухвалення та його виконання, у разі задоволення позовних вимог, може зникнути або буде відчужене.

6.Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.10.2023 о 17:20 год.
В судовому засіданні 12.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7.Встановлені судом обставини справи.

Учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвет" ОСОБА_1 (далі - позивач-1) та учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвет" ОСОБА_2 (далі - позивач-2) звернулися до господарського суду з позовною заявою від 28.06.2023 за вих. №б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвет"  та учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвет" ОСОБА_3 , у якій просять стягнути солідарно з відповідачів на користь:  
- ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 161 300 доларів США 00 центів, що еквівалентно станом на 27 червня 2023 року по курсу НБУ 1 долар = 36 гривень 57 копійок - 5 898 741,00грн і 66 530,00грн, разом 5 965 271,00грн;
- ОСОБА_2 у  розмірі 120 896 доларів США 00 центів, що
еквівалентно станом на 27 червня 2023 року по курсу НБУ 1 долар = 36 гривень 57 копійок — 4 421 166,72грн, і 33 370,00грн, разом 4 454 536,72грн.
Фактичною підставою позовних вимог є стягнення безпідставно набутих вкладень для ведення господарської діяльності та розвитку підприємства.
Під час розгляду справи позивачі звернулися до суду з вищезазначеною заявою про вжиття заходів забезпечення позову.
Позивач наголошує, що 07 липня 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 уклали спільну угоду в пункті 2 якої на момент вступу ОСОБА_2 і ОСОБА_1 до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвет", сторони погодили такі розміри часток учасників в ТОВ "Дарвет": ОСОБА_3 - 36,25%, ОСОБА_5 - 36,25 %, ОСОБА_1 - 15 %, ОСОБА_2 - 12,5%.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 погодили, що частка учасника разом, але не виключно, складається із відсоткової частки учасника, вказаної в пункту 2 даної угоди, в статутному капіталі ТОВ "Дарвет", договірної оціночної вартості (без виключення) майна (рухомого і нерухомого), належного ТОВ "Дарвет" як на момент укладання даної угоди, так і в майбутньому, інших матеріальних/нематеріальних активів підприємства (пункт 3 угоди).
Вказанні грошові кошти були отриманні ОСОБА_3 від ОСОБА_1 у розмірі 161 300 доларів США 00 центів і 66 530,00 грн, ОСОБА_2 у розмірі 120 896 доларів США 00 центів і 33 370,00 грн.на підставі акта прийому-передачі від 07 липня 2015 року на виконання спільної угоди від 07 липня 2015 року як вкладення для ведення господарської діяльності та розвитку підприємства ТОВ "Дарвет" зі строком повернення до 07 липня 2021 року.
З липня 2021 року до теперішнього часу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не отримали відповіді від директора ТОВ "Дарвет" Писарєва Є.М. щодо проведення Загальних зборів ТОВ "Дарвет" та повернення грошових коштів. 
Тому, на думку позивачів, невжиття заходів забезпечення позову утруднить і зробить неможливим виконання рішення.
При цьому, позивачі посилаються на те, що в мережі Інтернет на сайті ОЛХ розміщені оголошення про продаж заводу по розливу питної води - води природної, місцезнаходження м. Дніпро Самарський район Дніпропетровської області, вказаний телефон ОСОБА_3 (067) 637-52-35, останнє оновлення оголошення відбулося 03 липня 2023 року, тому позивач вважає, що саме ці фактичні дії ОСОБА_3 , а саме - продаж заводу по розливу питної води і зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
За результатами розгляду заяви про забезпечення позову судом першої інстанції прийнято ухвалу про відмову у задоволенні заявлених заходів забезпечення позову.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. ч. 1, 2   ст. 136 ГПК України   господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   статтею 137 цього Кодексу   заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Згідно з п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Проте, колегія суддів не вбачає підстав дійти висновку, що вжиття заходів забезпечення позову, які просять позивачі, є адекватним та співмірним з заявленими позовними вимогами.
Так з матеріалів справи не вбачається, що виконання даного судового рішення буде здійснено саме за рахунок вартості нерухомого майна, а кошти на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвет" недостатні для виконання рішення повністю або частково.
Так само відсутні підстави дійти висновку, що зазначене нерухоме майно, відповідачі мають намір продати, як стверджують позивачі, саме з метою уникнення виконання даного рішення у справі.
Відповідно до п. 9.6. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвет", затвердженого зборами 13.05.2015, до компетенції загальних зборів учасників товариства відноситься, зокрема, пункт н) надання згоди на вчинення правочинів щодо майна товариства, вказаного  п. 10.6. Статуту. При цьому, у вказаному питанні рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують усі учасники товариства.
Згідно п. 10.6. Статуту підприємство не має права без згоди загальних зборів учасників товариства продавати, дарувати, обмінювати або іншим чином відчужувати, передавати в оренду (найм), позичку, заставу, іпотеку майно, яке належить на праві власності товариству.
Вказане положення відображено і у п. 9.8.5. повноважень директора: останній має право підписувати господарські договори (угоди), а також інші документи, що стосуються діяльності товариства; правочини щодо майна товариства, вказаного у п. 10.6. Статуту на вчинення яких необхідна згода загальних зборів учасників товариства, можуть вчинятися директором лише після надання такої згоди на їх вчинення.
Отже, відповідно до положень Статуту, відповідачі, без участі інших учасників товариства (позивачів), позбавлені можливості самостійно вирішувати питання щодо продажу нерухомого майна, на яке заявники просять накласти арешт.
Інших доводів, які б могли підтвердити припущення позивачів щодо наміру відповідачів уникнути відповідальності щодо повернення безпідставно набутих вкладень для здійснення господарської діяльності та розвитку підприємства матеріали справи не містять.
Водночас саме лише посилання у заяві на потенційну загрозу утруднення виконання рішення суду без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявники не надали суду належних та допустимих доказів існування обставин, які в розумінні ст.ст. 136, 137 ГПК України можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, відповідно заява позивачів задоволенню не підлягає.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення законодавства, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи, наведені в обґрунтування вимог апеляційної скарги.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 у справі № 904/3390/23 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 у справі № 904/3390/23 залишити без змін.
Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції,  віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.10.2023

Головуючий суддя                                                                            Л.А. Коваль

Суддя                                                                                              В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                                     А.Є. Чередко