Справа № 461/1246/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О. 
Провадження № 22-ц/811/1793/23                         Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                10 жовтня 2023 року м.Львів 
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Зеліско-Чемерис К.Р.,
з участю: представника відповідача – Шилець А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов`язання вчинити дії та визнання відмови протиправною,

в с т а н о в и в:
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила заявою від 20.01.2023 року та в кінцевому просила: визнати протиправною відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при розгляді вимог щодо включення її вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладом в АТ «Банк «Фінанси та Кредит»; зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», включивши до неї її кредиторські вимоги в сумі 1008861,95 грн., як таких, що підлягають задоволенню у четверту чергу, та подати пропозиції щодо затвердження таких змін виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та включити її кредиторські вимоги в розмірі 1008861,95 грн. до четвертої черги Реєстру та повідомити про акцептування вимог.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 серпня 2015 року у справі №462/2779/15-ц стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за депозитним договором у розмірі 45377,27 доларів США та 5507,78 євро. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а вона (позивач) є єдиним спадкоємцем померлої. 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2019 року у справі №461/804/19, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправною відмову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» при розгляді вимог щодо включення вимог ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладом у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на загальну суму 925203,83 грн.; зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 у розмірі 925203,83 грн.
Через 17 місяців після внесення кредиторських її вимог до Реєстру, вона отримала постанову Верховного Суду від 10 листопада 2021 року, якою вказані судові рішення у справі №461/804/19 були скасовані, а у її позові було відмовлено з підстав того, що аналіз норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про те, що уповноважена особа Фонду за рішенням останнього виконує повноваження органу управління банку, в якому введено тимчасову адміністрацію чи який перебуває у стадії ліквідації. Уповноважена особа Фонду здійснює і повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним з яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів та формування реєстру вкладників. Оскільки уповноважена особа Фонду у правовідносинах з іншими особами виступає або як представник Фонду, або як представник банку, то вона як самостійна особа не може бути стороною у справі, і тому позов був заявлений до неналежного відповідача. 
Станом на 17.12.2015 року сума заборгованості банку після виплати гарантованої суми відшкодування в розмірі 200000 грн. становить – 1008861,95 грн. (36873,58 доларів США х 23,5192 грн. (курс НБУ на 17.12.2015 року) + 5507,78 євро х 25,7136 (курс НБУ на 17.12.2015 року) = 1008861,95 грн.). Вважає дії відповідача по не включенню її до Реєстру акцептованих вимог кредиторів банку неправомірною, тому просила позов задовольнити. 
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що відповідач вже виконав її вимоги, включивши вимоги на суму 925203 грн. 80 коп. до Реєстру вимог за вкладом у АТ «Банк «Фінанси та Кредит». 
Вважає цей висновок некоректним, оскільки її вимоги були внесені до реєстру згідно з рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2019 року, яке скасоване постановою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року, відтак, вона мала право подати новий позов з урахуванням недоліків у попередньому позові.
Також не погоджується з висновком суду, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки заявлені через два роки після внесення вимог позивача до реєстру. 
Наголошує, що цей висновок не відповідає рішенню Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №42 від 30.12.2013 року, в якому зазначено, що протягом ліквідації у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку може робити пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру.
Звертає увагу, що до апеляційної скарги додано розрахунок вимог в іноземній валюті з урахуванням того, що вона отримала від Фонду 200000 грн. гарантованого відшкодування у червні 2016 року, коли банк був у процесі ліквідації.
Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.
05.10.2023 року та, додатково, 09.10.2023 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечив доводи та вимоги апелянта.
В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. 
Заслухавши пояснення сторони відповідача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 серпня 2015 року у справі №462/2779/15-ц стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за депозитним договором у розмірі 45377,27 доларів США та 5507,78 євро.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 31.03.2016 року, виданим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ринажевською О.В., зареєстрованим в реєстрі за №142, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , а саме: грошових вкладів з відповідними відсотками та усіма компенсаційними нарахуваннями, є її дочка ОСОБА_1 . 
На підставі постанови правління НБУ від 17.09.2015 року №612 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Згідно з даним рішенням, в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до постанови правління НБУ від 17.12.2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».
23.12.2015 року в газеті «Голос України» №242 (6242) опубліковано оголошення про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», зазначено, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію.
Встановлено, що для подачі заяв про задоволення вимог кредиторів був визначений період з 23.12.2015 року до 21.01.2016 року.
10.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою про включення до реєстру кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».
Листом від 24.05.2016 року №3-037610/6695/1 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомила ОСОБА_1 , що відомості про ліквідацію банку опубліковано 23.12.2015 року і протягом 30 днів з указаної дати вона не заявила своїх вимог до банку уповноваженій особі, тому пропустила визначений законодавством строк для подачі кредиторської вимоги.
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2019 року у справі №461/804/19, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною відмову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» при розгляді вимог щодо включення вимог ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладом у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на загальну суму 925203,83 грн., зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 у розмірі 925203,83 грн.
З довідки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49/040-180-СЗ від 24.01.2023 року вбачається, що на підставі рішення Фонду №401 від 18.02.2020 року в Реєстр акцептованих вимог кредиторів за вкладом в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» внесені зміни та включено вимоги ОСОБА_1 до реєстру на суму 925203,83 грн. до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.
Таким чином, відповідачем Фондом гарантування вкладів фізичних осіб фактично виконано рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2019 року у справі №461/804/19. 
У січні 2020 року позивач звернулася до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов`язання вчинити певні дії (справа №461/954/20).
Позовні вимоги у вказаному позові були обгрунтовані тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2019 року зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 925203,83 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів, однак, при розрахунку кредиторських вимог був застосований невідповідний, неналежний курс долара США та євро. Вважала, що для розрахунку кредиторської заборгованості вкладів у валюті потрібно застосовувати офіційний курс гривні до іноземних валют, встановлений НБУ на день прийняття рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Національний банк України 17.12.2015 року за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняв постанову №898 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Станом на 17.09.2015 року курс долара США становив 21,8226 грн. За цим курсом перераховуються вклади в іноземній валюті у національну валюту України – гривню, для розрахунку суми відшкодування, що гарантується Фондом. Просила зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 68111,99 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів.
Тобто, фактично ОСОБА_1 просила провести перерахунок її вимоги в сумі 925203,83 грн., яка була внесена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до відповідного реєстру до четвертої черги задоволення вимог кредиторів за вкладом у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2019 року у справі №461/804/19.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03 вересня 2021 року у справі №461/954/20 у задоволені вказаного позову ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.
Вказане судове рішення мотивоване тим, що згідно зі статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, а оскільки рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2019 року вже вирішено вимоги позивача щодо включення кредиторських вимог до Реєстру акцептованих вимог кредиторів у повному обсязі, тому позовні вимоги є безпідставними. Вказане судове рішення сторонами не оскаржувалось і набрало законної сили.
Постановою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у справі №461/804/19 скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – відмовлено.
Вказана постанова Верховного Суду мотивована тим, що спір щодо законності визнання протиправною відмови уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів у ОСОБА_1 існує саме з Фондом, натомість Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не був визначений ОСОБА_1 як відповідач у справі та не був залучений до участі у справі судом. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, Верховний Суд відмовив у позові до такого відповідача.
Звертаючись до суду з черговим позовом у лютому 2022 року, позивач просила зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», включивши до неї її кредиторські вимоги в сумі 1008861,95 грн., з урахуванням курсу, встановленим НБУ до іноземних валют станом на 17.12.2015 року, тобто в день коли було запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у зв`язку з його неплатоспроможністю.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі – Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також питання врегулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року (далі – Закон №4452-VI).
Положеннями ч.ч.1, 2 статті 36 Закону №4452-VI (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.
Пунктом 1 частини п`ятої статті 36 Закону №4452-VI передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.
Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (п.1 ч.6 статті 36 Закону №4452-VI).
При цьому, відповідно до ч.8 ст.35 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.
Так, п.8 ч.2 ст.2 Закону №4452-VI визначено, що неплатоспроможним банком є банк, щодо якого НБУ прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність».
У розумінні Закону №4452-VI, вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п.3 ч.2 ст.2 Закону №4452-VI).
Відповідно до статті 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Аналіз наведених норм свідчить, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Стороною позивача не спростовано того, що рішення про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних НБУ прийнято саме 17.09.2015 року, про що свідчить постанова Правління НБУ від 17.09.2015 року №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». 17.09.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
З огляду на зазначене, вклади в іноземній валюті у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перераховувались в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті, тобто саме на 17.09.2015 року. 
А право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами вкладник набула після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, тобто після 17.12.2015 року, оскільки саме 17.12.2015 року за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб НБУ прийняв постанову №898 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Фонду внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», включивши до неї її кредиторські вимоги в сумі 1008861,95 грн., яка розрахована станом на 17.12.2015 року, до четвертої черги Реєстру, є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги в цій частині правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Окрім того, колегія суддів враховує, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, що підтверджено постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі №820/11591/15, в якій зазначено: «...За змістом ст.3 Закону №4452-УІ Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні...».
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду – це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону.
Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації (частина перша статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
Згідно з частиною третьою статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.
Частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у відповідній черговості.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №559/1777/15-ц (провадження №14-263цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №383/2/17 (провадження №14-450цс18), від 15 травня 2019 року у справі №727/1561/16-ц (провадження №14-33цс19) викладено такі правові висновки щодо процесуального статусу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Аналіз норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про те, що уповноважена особа Фонду за рішенням останнього виконує повноваження органу управління банку, в якому введено тимчасову адміністрацію чи який перебуває у стадії ліквідації. Уповноважена особа Фонду здійснює і повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним з яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів та формування реєстру вкладників.
Оскільки уповноважена особа Фонду у правовідносинах з іншими особами виступає або як представник Фонду, або як представник банку, то вона як самостійна особа не може бути стороною у справі.
З огляду на те, що уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа в цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) викладено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження. 
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи. Неналежна сторона у цивільному процесі – це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові.
Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на відшкодування за рахунок коштів Фонду, щодо формування реєстрів вкладників, які мають право на таке відшкодування, складаються без участі банку і боржника.
Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме у цих учасників виникають відповідні права та обов`язки.
Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих осіб, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд.
Враховуючи зміст та характер відносин між учасниками справи, спір щодо зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» включити вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання внести зміни до цього реєстру, виник саме між ОСОБА_1 та Фондом. Тому вимоги позивача безпосередньо до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є такими, що пред`явлені до неналежного відповідача. 
Доводи апеляційної скарги про те, що причиною подання вказаного позову слугувало скасування рішення суду в справі №461/804/19, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як встановлено судом, рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №401 від 18.02.2020 року, яким в Реєстр акцептованих вимог кредиторів за вкладом в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» були внесені зміни та включено вимоги ОСОБА_1 до реєстру на суму 925203,83 грн. до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, не скасоване і будь-які наміри щодо скасування вказаного рішення Фонду №401 від 18.02.2020 року відсутні. Позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що вона не перебуває в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів за вкладом у АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому підстави для повторного вирішення питання про включення її до Реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладом у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відсутні.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судом не допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 20 жовтня 2023 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко 

Судді:                                                  С.М. Копняк

                                                                А.В. Ніткевич