ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

21 грудня 2023 року 	м.Суми	

Справа №589/3957/20 
Номер провадження 22-ц/816/1726/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
сторони:   
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2021 року в складі судді Євдокімової О.П., ухваленого в м. Шостка,

                                                               в с т а н о в и в:

02 листопада 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі – АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка станом на 20 вересня 2020 року становить 97901,79 грн та складається з 61071,33 грн боргу по простроченому тілу кредиту, 21949,72 грн боргу за відсотками на прострочений кредит та 14880,74 грн пені.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 жовтня 2014 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Анкету-заяву б/н та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які розміщені на сайті банку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшено до 41000 грн. Скориставшись кредитними коштами, позичальник взятих на себе зобов`язань не виконав, борг не повернув, внаслідок чого станом на 20 вересня 2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 97901,79 грн, яку банк просить стягнути на свою користь.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» кредитні кошти видані за кредитним договором в сумі 97901,79 грн, з яких 61071,33 грн боргу по простроченому тілу кредиту, 21949,72 грн боргу за відсотками на прострочений кредит та 14880,74 грн пені.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 2102 грн судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що складові кредитного договору заявник не підписував, додані до позовної заяви витяги з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів не містять дати ознайомлення чи їх підписання позичальником, тобто відсутні докази погодження таких умов кредитного договору як обов`язок сплати процентів за користування кредитом та відповідальність у виді пені. Звертає увагу, що для позивача перебіг строку позовної давності розпочався 05 листопада 2014 року, тобто з дати закінчення строку дії договору, а тому до вимог про стягнення боргу за кредитним договором мають бути застосовані наслідки пропуску трирічного строку позовної давності. Крім того, вказує, що про розгляд справи не повідомлявся.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між сторонами кредитний договір від 04 жовтня 2014 року у виді підписаної Анкети-заяви, у якій відображена згода відповідача із запропонованими банком умовами та правилами кредитування, зобов`язує позичальника повернути банку використані кредитні кошти, сплатити проценти та пеню.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відкривши провадження у справі та призначивши її розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 71), місцевий суд надіслав відповідачу копію ухвали та копію позовної заяви за встановленою адресою місця проживання ОСОБА_1 , проте поштова кореспонденція не була вручена відповідачу у зв`язку із відсутністю адресата за адресою проживання (а.с. 73) та повернута суду 16 лютого 20211 року (а.с. 74).
Не вживши заходів щодо належного сповіщення відповідача про заявлений до нього позов, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, суд 02 березня 2021 року розглянув справу, чим позбавив ОСОБА_1 можливості подати заперечення проти розгляду справи у визначеному судом порядку, подати відзив на позов, докази, тощо.
Допущені місцевим судом порушення процесуального закону мали наслідком порушення права на доступ до правосуддя та порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Отже, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджується, що 04 жовтня 2014 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 18).
В Анкеті-заяві зазначено, що підписана Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між заявником і банком Договір про надання банківських послуг, а також те, що підписавши Анкету-заяву позичальник підтвердив, що ознайомився та надав згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовій формі. Також заявнику повідомлено про розміщення Умов та Правил надання банківських послуг на офіційному сайті банку, він зобов`язався їх виконувати та регулярно ознайомлюватись з їх змінами.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 19), а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 20-52) не містять підпису ОСОБА_1 
04 жовтня 2014 року ОСОБА_1 відкрито кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до червня 2018 року (а.с. 16).
Крім того, 31 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком дії до грудня 2019 року (а.с. 16).
Згідно з довідкою про зміну умов кредитування за карткою № НОМЕР_1 за період з 04 жовтня 2014 року по 27 грудня 2018 року неодноразово змінювався кредитний ліміт (а.с. 17).
З виписки про рух коштів по відкритим на ім`я ОСОБА_1 кредитним карткам (№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ) за період з 04 жовтня 2014 року по 01 березня 2020 року вбачається рух кредитних коштів, їх використання, часткове повернення, автоматичне погашення боргу, грошові перекази, тощо (а.с. 62-65).
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору 04 жовтня 2014 року дійсно було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви, у якій відсутні умови кредитування, проте містяться посилання на Тарифи банку, Пам`ятку клієнта, та Умови і правила надання банківських послуг в Приватбанку.
Відповідач уцілому не спростував факт підписання Анкети-заяви, отримання в банку кредитної картки № НОМЕР_1 , використання кредитних коштів, їх часткове повернення, а також рух кредитних коштів по вказаній картці.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України).
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, ч. 2 ст. 633 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо того, що решта складових кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи) складають між сторонами Договір про надання банківських послуг, оскільки суду не доведено що саме ці складові договору 04 жовтня 2014 року відповідач підписав не фізичним підписом, як Анкету-заяву, а електронним підписом чи шляхом введення одноразового ідентифікатора з використанням номеру мобільного телефону, мобільного додатку тощо. У даному випадку мова йде про те, що на вказаних складових кредитного договору, крім Анкети-заяви, відсутні ознаки накладення цифрового чи фізичного підпису відповідачем чи будь-яких інших ознак підпису, які б фіксували дату ознайомлення і погодження позичальника із запропонованими у цих документах умовами кредитування.
З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови кредитного договору решта складових кредитної угоди не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором б/н від 04 жовтня 2014 року станом на 20 вересня 2020 року становила 97901,79 грн та складалась з 61071,33 грн боргу по простроченому тілу кредиту, 21949,72 грн боргу за відсотками на прострочений кредит та 14880,74 грн пені (а.с. 10-15).
При цьому, станом на 20 вересня 2020 року ОСОБА_1 використано всього кредитних коштів 249250,75 грн, а повернуто банку всього 268972,20 грн.
За відсутності в укладеному 04 жовтня 2014 року кредитному договорі умов щодо обов`язку сплати і розміру процентів за використання кредитних коштів, відповідальності за прострочення повернення боргу, неустойки, розміру комісій банку, законних підстав для нарахування процентів за користування кредитом шляхом збільшення тіла кредиту (овердрафт), комісії, пені позивач не мав.
За вказаних вище обставин, борг ОСОБА_1 по тілу кредиту перед банком відсутній, оскільки позичальник його повернув повністю. Відтак, суд не вбачає законних підстав для задоволення заявлених позовних вимог банку як щодо боргу по тілу кредиту, так і щодо боргу по процентам за його використання, а також пені.
Таким чином, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає тому з позивача на користь відповідача підлягає компенсації 3163 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                         п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04 жовтня 2014 року у розмірі 97901 грн 79 коп. станом на 20 вересня 2020 року, яка складається з 61071 грн 33 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 21949 грн 72 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, та 14880 грн 74 коп. пені, відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 3163 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина