ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2023 року                                 
м. Харків
справа № 619/2602/23
провадження № 22-ц/818/1947, 1948/23
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.
сторони справи:
позивач –   ОСОБА_1 
відповідач –  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 липня 2023 року постановлене у складі судді Болибока Є.А, та додаткове рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 серпня 2023 року постановлене у складі судді Нечипоренко І.М., -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 року   ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 276 102,62 грн грошової компенсації частин вартості транспортного засобу RENAULT MAGANE SCENIC, VINVF1JZ890H55011286, 2016 року.
Позов обґрунтований тим, що 28.10.2005 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (прізвище після реєстрації шлюбу – ОСОБА_5 ) було укладено шлюб.  Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Участі у фінансовому забезпеченні яких відповідач не приймає. 26 травня 2021 року за час перебування подружжя у шлюбі було придбано: транспортний засіб RENAULT MAGANE SCENIC, VIN НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 . 10.01.2023 року ОСОБА_2 провів перереєстрацію транспортного засобу на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, новим власником за договором є ОСОБА_8 (мати ОСОБА_2 ). Враховуючи що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя він підлягає поділу, але з відступленням від принципу рівності часток подружжя в порядку частин 2,3 ст. 70 СК , оскільки відповідач не дбав про забезпечення сім`ї та приховав належне сторонам у справі майно. 
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 184 068,42 (сто вісімдесят чотири тисячі шістдесят вісім гривень 42 копійки) грн грошової компенсації за частину у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб RENAULT MAGANE SCENIC, VIN НОМЕР_3 , 2016 року.
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що  ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів для збільшення її частки у спільній сумісній власності подружжя відповідно до вимог частин другої та третьої статті 70 СК України 
Додатковим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 серпня 2023 року заяву представника  позивача ОСОБА_1 – адвоката Микитюка Василя Олександровича задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь   ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000.00 грн, судовий збір в розмірі 1472,62 грн та інші судові витрати в сумі 1149,31 грн, а всього 17621,93 грн (сімнадцять тисяч шістсот двадцять одна гривня 93 копійки).
Судові витрати стягнуті з урахуванням клопотання представника відповідача про їх зменшення у зв`язку із неспівмірністю. 
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи просив рішення скасувати, та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Додаткове рішення також просить скасувати та ухвалити нове додаткове рішення яким заяву про стягнення судових витрат задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про відсутність підстав для задоволення позову в частині відступлення від рівності часток у спільній власності подружжя. Позивачка має на утриманні двох дітей, відповідач не дбав про забезпечення сім`ї, приховав майно, а тому позов має бути задоволений в повному обсязі. Також не погодився з рішенням суду в частині розподілу судових витрат. Вважає, що понесені позивачкою витрати на правничу допомогу були підтверджені належними доказами та їх розмір не підлягав зменшенню. 
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає в повній мірі. 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Згідно свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_4 , Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції 28 жовтня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №2466, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу: ОСОБА_5 .
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 травня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 .
З повідомлення регіонального Сервісного центру МВС в Харківській області від 30 травня 2020року № 31/20-1877 вбачається, що згідно з ЄДР МВС щодо реєстрації (перереєстрації) автомобіля VIN НОМЕР_1  проведено первинну реєстрацію Б/В ТЗ Придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону транспортного засобу RENAULT MAGANE SCENIC 1461, (2016), № двиг. НОМЕР_7 № шасі, № куз. VIN НОМЕР_1 , який зареєстровано 26.05.2021 за  ОСОБА_2 .
10.01.2023 зазначений транспортний засіб перереєстровано на нового власника – ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку судового експерта № 34В середня вартість автомобіля марки RENAULT MAGANE SCENIC (VIN) НОМЕР_1 , 2016 року виготовлення на дату 10.01.2023 складає 368 136,83 грн.
Судом першої інстанції було встановлено у судовому засіданні під час розгляду справи, що відповідач визнав обставину перереєстрації ним 10.01.2023 транспортного засобу марки RENAULT MAGANE SCENIC.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановивши, що спірний автомобіль був придбаний подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, обґрунтовано виходив із того, що частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні.
Сам факт перереєстрації автомобіля не може свідчити про приховування спільного майно чи вчинення дій на шкоду інтересам сім`ї. Крім того, позивачем не доведено, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дітей.
Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду, оскільки що проживання дітей з позивачем, з огляду на встановлені судом першої інстанцій обставини та положення статті 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, позивачем не доведено.
В супереч вимог ст..ст.12,81 ЦПК України ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів для застосування судом частин другої та третьої статті 70 СК України для збільшення її частки.
Наведені у апеляційній скарзі доводи  зводяться до незгоди заявника з висновками суду стосовно установлення обставин справи та містять посилання на факти, що були проаналізовані судом та їм була надана належна оцінка.
Вирішуючи питання про відшкодування позивачу понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходив з необхідності відшкодування зазначених витрат пропорційно частині задоволених вимог та , зважаючи на конкретні обставини справи і клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, визначив їх розмір виходячи з критеріїв розумності, співмірності та реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності). Судом враховано, що справа є нескладною та розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, по справі було проведено 2 судові засідання, у одному з яких, 14.07.2023, було оголошено перерву за клопотанням представника позивача та позов задоволено частково.
Судова колегія погоджується з висновками, яких дійшов суд першої інстанції, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.
Представник відповідача частково визнала заяву, подала заяву про зменшення суми судових витрат та зазначила, що рішенням від 25 липня 2023 року по цивільній справі № 619/2602/23 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Замість заявлених 276 102,62 грн грошової компенсації за 3/4 частини вартості транспортного засобу, суд задовольнив позов частково стягнувши компенсацію вартості частини автомобіля у розмірі 184068,42 грн. Вартість автомобіля згідно висновку експерта № 34В від 08 червня 2023 року, який було додано позивачкою до позовної заяви, складає 368136,83грн. Позов цей не відноситься до категорії складних справ та був розглянутий за два судових засідання. При цьому тільки гонорар адвоката, заявлений до відшкодування складає 1/6 частину від вартості 1/2 частини автомобіля. Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Посилання апеляційної скарги на те, що судові витрати доведені та не підлягають зменшенню не грунтуються на вимогах закону, оскільки за правилами ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 1-3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
З урахуванням викладеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування додаткового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2). 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 липня 2023 рокута додаткове рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 серпня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 19.12.2023

Головуючий                                                         О. Ю. Тичкова

Судді                                                                        О.В. Маміна 

                                                                       Н.П. Пилипчук