ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року 
м. Київ

Cправа №  873/288/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г.,
суддів: Картере В. І., Погребняка В. Я.
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

учасники справи:
представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панова Андрія Миколайовича
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023
у складі судді Корсака В.А.
у справі № 873/288/23
за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023
у третейській справі № 166/23 
за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"
до Фізичної особи-підприємця Панова Андрія Миколайовича
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ
Обставини справи 
1.          04.06.2021 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (далі - АТ "Райффайзен Банк", Банк) та Фізичною особою-підприємцем Пановим Андрієм Миколайовичем (далі - ФОП Панов А. М., позичальник) укладено кредитний договір № 011/0257/01088558 (далі - кредитний договір), пунктом 11.4. якого сторони погодили, що всі спори, що виникають між сторонами у зв`язку з договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між сторонами, які виникають за договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (місцезнаходження: вул. Євгена Сверстюка, 11, м. Київ, 02002), або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (місцезнаходження: вул. Євгена Сверстюка, 15, м.  Київ, 02660) (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом відповідного Третейського суду  (далі - Регламент). Підписанням договору кожна із сторін засвідчує, що ознайомилася із Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення договору на сайті:
-          Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу"  за URL адресою http://sud.aifb.org.ua/#documents, та
-          Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків за URL адресоюhttp://tretsud.aub.org.ua/index.php?option=com_content&task=view&id=8&Itermid=10.
2.          Сторони погоджуються з тим, що третейський розгляд спору здійснюється Третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається в порядку та у строки, передбачені відповідним регламентом. У разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України. 
3.          19.04.2023 АТ "Райффайзен банк" звернулося до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" з позовом до ФОП Панова А. М. про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
4.          22.05.2023 рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" у третейській справі №166/23 позов задоволено частково, стягнуто з ФОП Панова А. М. на користь АТ "Райффайзен Банк" 168  415,54 грн заборгованості та третейський збір у розмірі 2 084,15 грн.
5.          07.07.2023 АТ "Райффайзен Банк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023 у третейській справі №166/23.
6.          07.08.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява ФОП Панова А. М., в якій відповідач просив під час розгляду справи щодо видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду врахувати погашення заборгованості і зменшити суму заборгованості за рішенням третейського суду до 84 471,75 грн. При цьому відповідач вказує, що з 01.03.2023 ФОП Пановим А. М. було добровільно частково погашено заборгованість за кредитним договором № 011/0257/01088558, в тому числі  й часткове виконання  рішення третейського суду: 06.04.2023 - 684,82 грн, 02.06.2023 - 25  600 грн, 20.06.2023 - 44 742,82 грн, 04.07.2023 - 8 385,11 грн та 6 614,89 грн, що разом становить 86 027,64 грн. Також відповідач стверджує про неправомірність нарахування банком процентів за користування кредитом після звернення до третейського суду. До зазначеного клопотання відповідачем додано в тому числі виписку з банківського рахунку.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
7.          07.08.2023 ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №  873/288/23 заяву АТ "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023 у третейській справі №166/23 задоволено. Постановлено після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023 у третейській справі № 166/23 видати наказ наступного змісту:
"Стягнути з ФОП Панова Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )  на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а; код ЄДРПОУ 14305909) заборгованість за Кредитним договором №011/0257/01088558 від 04.06.2021 у сумі 168 415 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 54 копійок. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Панова Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"  (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а; код ЄДРПОУ 14305909) третейський збір у сумі 2 084 (дві тисячі вісімдесят чотири) гривень 15 копійок".
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Панова Андрія Миколайовича на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 1 342 грн 00 коп.
8.          Суд першої інстанції встановив, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023 у третейській справі №166/23 не скасовано компетентним судом; дана справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
9.          Щодо доводів про часткове погашення боргу суд зазначив, що зазначені обставини підлягають врахуванню на стадії виконання судового рішення, шляхом подання відповідних доказів часткової сплати боргу.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ 
А. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
10.          16.08.2023 ФОП Пановим А. М. подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 у справі № 873/288/23; заяву АТ "Райффайзен Банк" про видачу судового наказу щодо стягнення боргу на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023 у третейській справі № 166/23 - залишити без задоволення.
11.          Скаржник вказує, що в період з 01.03.2023 Пановим А. М. було добровільно повністю погашено заборгованість за кредитним договором N0011/0257/01088558, в тому числі й часткове виконання рішення третейського суду, за стягненням боргу за яким і звернувся позивач, а саме: 06.04.2023 - 684,82 грн, 02.06.2023 - 25  600 грн, 20.0620.23 - 44 742,82 грн, 04.07.2023 - 8 385,11 грн та 6 614,89 грн, 08.08.2023 - 84 472,05 грн. Залишок заборгованості на даний час складає - 0,00 грн.
12.          Скаржник вважає, що Північний апеляційний господарський суд ухвалив незаконне рішення, оскільки у кредитора не було підстав, відповідно до Закону України "Про третейські суди" звертатись до суду із заявою про видачу судового наказу, оскільки боржник добровільно виконував рішення третейського суду.
13.          На думку скаржника, не з`ясувавши відповідних обставин та не дослідивши пов`язані з ними докази, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду даної справи.

Б. Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу
14.          24.10.2023 до Верховного Суду від АТ "Райффайзен Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Банк просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ФОП Панова А. М., а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 залишити без змін, стверджуючи про відсутність доказів неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права.
15.          02.11.2023 від АТ "Райффайзен Банк" до Суду надійшла заява про розгляд справи без участі АТ "Райффайзен Банк".

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду попередньої інстанції
16.          Оцінивши доводи апеляційної скарги та відзиву, здійснивши перевірку правильності застосування Північним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке. 
17.          Відповідно до частини другої статті 24 Господарського процесуального кодексу України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.
18.          Частиною другої статті 25 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
19.          Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів.
20.          Відповідно до частини другої статті 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.
21.          Згідно з частиною третьою статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.
22.          Частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 Господарського процесуального кодексу України та частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.
23.          Відповідно до приписів статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 
1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 
2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 
3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 
4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 
5) третейська угода визнана недійсною; 
6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 
7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 
8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 
9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. 
Аналогічні положення передбачені статтею 56 Закону України "Про третейські суди".
24.          За усталеною правовою позицією, що неодноразово викладалася Верховним Судом, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених у статті 56 Закону України "Про третейські суди" та у статті 355 Господарського процесуального кодексу України (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/8665/17, від 04.06.2019 у справі № 873/8/19, від 27.06.2019 у справі № 873/19/19, від 11.07.2019 у справі № 910/8692/17, від 13.11.2019 у справі № 873/51/19, від 24.12.2019 у справі № 870/45/19). 
25.          Колегія суддів також звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України, статті 56 Закону України "Про третейські суди". Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 876/32/20, від 13.01.2022 у справі № 875/2151/21.
26.          У цій справі встановлено, що умовами п. 11.4. кредитного договору №011/0257/01088558 від 04.06.2021 сторони виклали третейську угоду у формі третейського застереження в кредитному договорі та погодили передачу будь-якого спору, що виникне на підставі вказаного договору на розгляд зокрема Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" у відповідності до Регламенту третейського суду.
27.          Доказів оспорення чи визнання недійсною третейської угоди, викладеної в пункті 11.4 кредитного договору матеріали справи не містять і сторонами не надані. 
28.          Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що:
-          рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023 у третейській справі №166/23 не скасовано компетентним судом; 
-          дана справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; 
-          строк для звернення за видачею виконавчого документа заявником не пропущений; 
-          зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; 
-          дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; 
-          доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; 
-          рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; 
-          третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
29.          ФОП Панов А. М., заперечуючи  в суді першої інстанції проти задоволення заяви банку про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, стверджував, що ним було добровільно частково погашено заборгованість за кредитним договором на суму 86 027,64 грн.
30.          Звертаючись з апеляційною скаргою та стверджуючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо оцінки доказів у справі, відповідач також посилається на повне добровільне погашення заборгованості перед банком та виконання рішення третейського суду, на підтвердження чого додає до апеляційної скарги платіжну інструкцію від 08.08.2023 на суму  84 472,05 грн з призначенням платежу.
31.          Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до частин першої-третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
32.          Отже, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи.
33.          Колегія суддів не приймає подані відповідачем до Верховного Суду додаткові докази та зазначає, що платіжна інструкція від 08.08.2023 не існувала як доказ на час прийняття Північним апеляційним господарським судом оскаржуваної ухвали від 07.08.2023 та не могла бути оцінена та досліджена судом першої інстанції. 
34.          Доводи апеляційної скарги ФОП Панова А. М. про відсутність у Північного апеляційного господарського суду підстав для видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, оскільки відповідач добровільно виконував рішення третейського суду, Верховний Суд не бере до уваги, з тих підстав, що судом першої інстанції під час розгляду заяви про видачу виконавчого документа лише встановлюється відсутність або наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.12.2019 у справі № 870/54/19, від 04.02.2021 у справі № 870/32/20. 
35.          Встановлення обставин щодо сплати відповідачем заборгованості не належить до повноважень господарського суду під час вирішення питання про відсутність або наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду. Разом з тим, у цій справі на час звернення позивачем із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду таке рішення не було в повному обсязі добровільно виконано відповідачем. 
36.          Окремо Верховний Суд наголошує, що питання щодо погашення боржником заборгованості може бути вирішено під час примусового виконання рішення третейського суду та звертає увагу на положення частини другої статті 328 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (аналогічна висновок наведено в постанові Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 870/32/20, від 13.01.2021 у справі № 875/2151/22).
37.          З огляду на встановлені обставини про відсутність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками Північного апеляційного господарського суду про наявність правових підстав для задоволення заяви АТ "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 22.05.2023 у третейській справі № 166/23.
38.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
39.          У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви позивача про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду. 

Б. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
40.          Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
41.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала апеляційного господарського суду у справі прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
42.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 275, статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга ФОП Панова А. М. підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі ухвала Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 - залишенню без змін.

В.  Розподіл судових витрат
43.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 253, 269, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панова Андрія Миколайовича залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від  07.08.2023 у справі № 873/288/23 залишити без змін. 
3.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Пєсков

Судді                                                                                                    В. Картере 
                                                                                          
                                                                                                    В. Погребняк