ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року	Львів	Справа № 140/11944/23 пров. № А/857/17720/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.08.2023р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів (суддя суду І інстанції: Костюкевич С.Ф., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 31.08.2023р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

29.05.2023р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач Фізична особа-підприємець /ФОП/ ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними і скасувати прийняті відповідачем Волинською митницею (як відокремленим підрозділом Державної митної служби України) рішення № UA205030/2023/000090/2 від 21.03.2023р., № UA205030/2023/000107/2 від 24.04.2023р., № UA205030/2023/000116/2 від 15.05.2023р. про коригування митної вартості товарів; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати (Т.1, а.с.1-14).

Згідно ухвали суду 05.06.2023р. розгляд справи проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) (Т.1, а.с.206 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.08.2023р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними та скасовані рішення Волинської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) № UA205030/2023/000090/2 від 21.03.2023р., № UA205030/2023/000107/2 від 24.04.2023р., № UA205030/2023/000116/2 від 15.05.2023р. про коригування митної вартості товарів; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 8052 грн. (Т.2, а.с.91-98).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Волинська митниця (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України), яка в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.141-150).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час проведення контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за поданими митними деклараціями, встановлено наявність розбіжностей в документах, поданих декларантом позивача до митного оформлення товарів за МД № UA205030/2023/004472 від 21.03.2023р., № UA205030/2023/007027 від 24.04.2023р. та № UA205030/2023/008160 від 15.05.2023р., а саме:
місце навантаження товару всупереч умовам поставки FCA (Wurzburg) не співпадає з фактичною адресою продавця (Республіка Польща, м.Люблін), при цьому витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, не відображені в довідці про транспортні витрати та рахунку-фактурі;
митна вартість товарів, що зазначена в експортних деклараціях, є відмінною від вартості, вказаної декларантом.
У зв`язку із вищевикладеним та з метою підтвердження заявленого рівня митної вартості товарів декларанту позивача направлені електронні повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу /МК/ України. Декларантом відмовлено у наданні додаткових документів у повному обсязі.
Водночас, під час опрацювання представлених декларантом документів відбулося автоматичне спрацювання основних профілів ризиків АСАУР:
105-2 – контроль правильності визначення митної вартості товарів;
106-2 – витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Враховуючи вищевказані обставини, а також факт ненадання декларантом документів згідно переліку, Волинською митницею прийняті спірні рішення про коригування митної вартості товарів.
Митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі цінової інформації ПІК ЄАІС «Цінова інформація».
Митне оформлення для випуску у вільний обіг вказаних товарів було здійснено за МД № 23UA205030004518U5 від 21.03.2023р., № 23UA205030007060U0 від 24.04.2023р. та № 23UA205030008191U3 від 15.05.2023р., за резервним методом, із наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.
Зважаючи на викладене, вважає, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, що стверджується усталеною судовою практикою по аналогічних справах.

Позивач ФОП ОСОБА_1 скерувала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.121-126).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, 17.11.2020р. між фірмою «Aviso Logistics sp.z.o.o» (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт № К2020-1, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати автомобільні шини, які були у використанні (товар), в кількості та асортименті, за цінами, які вказані в додатках, специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Товар надходить окремими партіями і оплачується покупцем відповідно до інвойсів, що виставляються продавцем на кожну партію товару. Ціна товару, що продається за цим контрактом, встановлюється в євро і вказується в специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Загальна вартість договору складає 400000 євро. Кількість товару за цим контрактом становить 1200000 штук, 10000 т; кількість товару за цим контрактом протягом поточного року - не більше 24000 штук, 200 т. Умови поставки товару – FCA (Люблін) згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс-2000. Поставка здійснюється з наданням таких супроводжуючих документів: CMR, експортний інвойс. Платіж за товар проводиться на рахунок продавця авансом або готівкою після отримання повідомлення від продавця про готовність замовлення до відвантаження (Т.1, а.с.29-30).
Специфікація товару визначена у додатку № 1 до контракту № К2020-1 від 17.11.2020р. (Т.1, а.с.31).
У контракт неодноразово вносилися зміни (додатки № 2 від 10.05.2021р., № 3 від 11.08.2021р., № 4 від 20.09.2021р., № 5 від 14.01.2022р., № 6 від 29.08.2022р., № 7 від 28.01.2023р. – Т.1, зворот а.с.31, а.с.32-34). Зокрема, згідно з додатком № 4 від 20.09.2021р. пункт 3.1 контракту викладено у новій редакції, згідно з якою умовами поставки товару визначено FCA (Wurzburg) (Т.1, зворот а.с.32).

21.03.2023р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1360 шт., вагою 10300 кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин» декларант позивача подав МД № 23UA205030004472U0 (Т.1, а.с.23). Фактурна вартість імпортованого товару становить 680 євро (еквівалентно 21318 грн. 72 коп.), митну вартість визначено на рівні 66620 грн. 98 коп. До митної декларації додано: митна декларація № 23UA205030004472U0 від 21.03.2023р.; контракт № K2020-1 від 17.11.2020р. з додатками №№ 1-7; Faktura продавця № 69/03/2023 від 17.03.2023р.; платіжну інструкцію оплати продавцю 66JBKLN3 та протокол оплати NJBKLN3KO76PXJ1від 20.03.2023р. до Faktura № 69/03/2023 від 17.03.2023р. та контракту № K2020-1 від 17.11.2020р.; автотранспортну накладну CMR № 741645 від 17.03.2023р.; експортну декларацію № 23PL301010E0354826 від 20.03.2023р.; експортну декларацію вивозу товару № 23IE529-833913 від 20.03.2023р.; висновок судового експерта Білобран С.З. № 21/1/209 від 14.05.2021р.; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати № В-574 від 27.05.2021р. стосовно вартості б/в шин по вказаному контракту; висновок Міндовкілля на ввіз шин № 12625-23 від 17.02.2023р.; заявка на транспорт № б/н від 17.03.2023р. до договору з перевізником № 170323 від 17.03.2023р.; договір з перевізником № 170323 від 17.03.2023р. про міжнародне перевезення вантажів; рахунок на оплату № 32 від 20.03.2023р. за транспортні послуги від перевізника; платіжну інструкцію перевізнику № 154 від 20.03.2023р.; довідку перевізника № 157 від 17.03.2023р. про розподіл транспортних витрат; договір з ТзОВ «Термінал БК» № 5/21 від 11.05.2021р.; заяву брокера № 1 від 21.03.2023р.
24.04.2023р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1647 шт. вагою 12800 кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин» декларант позивача подав МД № 23UA205030007027U0 (Т.1, а.с.24). Фактурна вартість імпортованого товару становить 823,50 євро (еквівалентно 24020 грн. 46 коп.), митну вартість визначено на рівні 75063 грн. 94 коп. До митної декларації додано: митну декларацію № 23UA205030007027U5 від 24.04.2023р.; контракт № K2020-1 від 17.11.2020р. з додатками №№ 1-7; Faktura продавця № 28/04/2023 від 19.04.2023р.; платіжну інструкцію оплати продавцю № 67JBKLN5, протокол оплати NJBKLN51O7CTD9D продавцю 01.05.2023р. до Faktura № 28/04/2023 від 19.04.2023р. та контракту № K2020-1 від 17.11.2020р.; автотранспортну накладну CMR № 936909 від 19.04.2023р.; експортну декларацію № 23PL301010E0519942 від 21.04.2023р.; експортну декларацію вивозу товару № 23IE529-1189768 від 21.04.2023р.; висновок судового експерта Білобран С.З. № 21/1/209 від 14.05.2021р.; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати № В-574 від 27.05.2021р. стосовно вартості б/в шин по контракту № К2020-1 від 17.11.2020р.; висновок Міндовкілля на ввіз шин № 12625-23 від 17.02.2023р.; заявку на транспорт № 1 від 19.04.2023р. до договору з перевізником № 170323 від 17.03.2023р.; договір з перевізником № 1 від 19.04.2023р. про міжнародне перевезення вантажів; рахунок на оплату № 150 від 19.04.2023р. за транспортні послуги від перевізника; платіжну інструкцію перевізнику № 160 від 20.04.2023; довідку перевізника № 1 від 19.04.2023р. про розподіл транспортних витрат; договір з ТзОВ «Термінал БК» № 5/21 від 11.05.2021р.; заяву брокера № 1 від 24.04.2023р.
15.05.2023р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1563 шт., вагою 12200 кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин» декларант позивача подав МД № 23UA205030008160U0 (Т.1, а.с.25). Фактурна вартість імпортованого товару становить 781,50 євро (еквівалентно 22760 грн. 36 коп.), митну вартість визначено на рівні 71126 грн. 13 коп. До митної декларації додано: митну декларацію № 23UA205030008160U0 від 15.05.2023р.; контракт № K2020-1 від 17.11.2020р. з додатками №№ 1-7; Faktura продавця № 1/05/2023 від 08.05.2023р.; платіжну інструкцію оплати продавцю № 68JBKLN5, протокол оплати NJBKLN5FO7EZ69A продавцю від 15.05.2023р. до Faktura № 1/05/2023 від 08.05.2023р. та контракту № K2020-1 від 17.11.2020р.; автотранспортну накладну CMR № А67838 від 03.05.2023р.; експортну декларацію № 23PL301010E0605536 від 09.05.2023р.; експортну декларацію вивозу товару № 23IE529-1360331 від 09.05.2023р.; висновок судового експерта Білобран С.З. № 21/1/209 від 14.05.2021р.; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати № В-574 від 27.05.2021р. стосовно вартості б/в шин по контракту № К 2020-1 від 17.11.2020р.; висновок Міндовкілля на ввіз шин № 12625-23 від 17.02.2023р.; заявка на транспорт № 5 від 03.05.2023р. до договору з перевізником ТзОВ «ВестАвтоТрейд»; договір з перевізником ТзОВ «ВестАвтоТрейд» про міжнародне перевезення вантажів; рахунок на оплату № В-00000358 від 05.05.2023р. за транспортні послуги від перевізника; платіжну інструкцію перевізнику № 163 від 05.05.2023р.; довідку перевізника № 35 від 03.05.2023р. про розподіл транспортних витрат; договір з ТзОВ «Термінал БК» № 5/21 від 11.05.2021р.; заяву брокера № 1 від 15.05.2023р.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваний товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням (Т.1, зворот а.с.138).
На електронне повідомлення митниці декларант подав заяви, в яких просив випустити товар у вільний обіг за поданими документами та вказав про відсутність додаткових документів.

21.03.2023р. Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205030/2023/000090/2 (Т.1, а.с.20) та сформувала картку відмови № UA205030/2023/000211 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (Т.1, а.с.15). У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість митного оформлення товару після приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення про визначення митної вартості № UA205030/2023/000090/2 від 21.03.2023р.
Як зазначено у графі 33 рішення № UA205030/2023/000090/2 від 21.03.2023р., під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема, у рахунку-фактурі № 69/03/2023 від 17.03.2023р. вартість товару вказано 680 євро або 3194,50 польських злотих; згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL301010E0354826 від 20.03.2023р. вартість товару становить 4426 польських злотих. Крім того, згідно з Правилами Інкотермс за умовами поставки FCA поза місцем завантаження, яке належить відправнику товару, вартість за таке навантаження покладається на покупця товару. Фактична адреса продавця товару відрізняється від місця завантаження (Вюрцбург), зазначеного в товаротранспортній накладній від 17.03.2023р.. Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, не відображені в довідці про транспортні витрати та в рахунку-фактурі, що суперечить умовам поставки FCA (Вюрцбург).
24.04.2023р. Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205030/2023/000107/2 (Т.1, а.с.21) та сформувала картку відмови № UA205030/2023/000272 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (Т.1, а.с.16, 17). У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість митного оформлення товару після приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення про визначення митної вартості № UA205030/2023/000107/2 від 24.04.2023р.
Як зазначено у графі 33 рішення № UA205030/2023/000107/2 від 24.04.2023р., під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема, у рахунку-фактурі № 28/04/2023 від 19.04.2023р. вартість товару вказано 823 євро або 3811,65 польських злотих; згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL301010E0519942 від 21.04.2023р. вартість товару становить 5033 польських злотих. Крім того, згідно з Правилами Інкотермс за умовами поставки FCA поза місцем завантаження, яке належить відправнику товару, вартість за таке навантаження покладається на покупця товару. Фактична адреса продавця товару відрізняється від місця завантаження (Вюрцбург), зазначеного в товаротранспортній накладній від 19.04.2023р. Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, не відображені в довідці про транспортні витрати та в рахунку-фактурі, що суперечить умовам поставки FCA (Вюрцбург).
15.05.2023р. Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205030/2023/000116/2 (Т.1, а.с.22) та сформувала картку відмови № UA205030/2023/000298 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (Т.1, а.с.18-19). У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість митного оформлення товару після приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення про визначення митної вартості № UA205030/2023/000116/2 від 15.05.2023р.
Як зазначено у графі 33 рішення № UA205030/2023/000116/2 від 15.05.2023р., під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи містять розбіжності, зокрема, у рахунку-фактурі № 1/05/2023 від 03.05.2023р. вартість товару вказано 781,50 євро або 3686,46 польських злотих; згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL301010E0605536 від 09.05.2023р. вартість товару становить 3586,46 польських злотих. Крім того, згідно з Правилами Інкотермс за умовами поставки FCA поза місцем завантаження, яке належить відправнику товару, вартість за таке навантаження лягає на покупця товару. Фактична адреса продавця товару відрізняється від місця завантаження (Вюрцбург), зазначеного в товаротранспортній накладній від 03.05.2023р. Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, не відображені в довідці про транспортні витрати та в рахунку-фактурі, що суперечить умовам поставки FCA (Вюрцбург).
Враховуючи неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі ст.64 МК України на підставі цінової інформації МД № UA209170/2023/8929 від 06.02.2023р. на рівні 9,33 євро/шт., № UA209170/2023/23593 від 25.03.2023р. на рівні 8,91 євро/шт. Митницею відповідно до положень ст.ст.55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.
У подальшому товар був випущений у вільний обіг за МД № 23UA205030008191U3 від 15.05.2023р., № 23UA205030004518U5 від 21.03.2023р., № 23UA205030007060U0 від 24.04.2023р.

Розглядуваний спір стосується правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товарів, а саме: останній виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Приймаючи рішення та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товарів за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто, представлені митному органу документи (в тому числі додатково надані) містили всі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в МД.
Митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не зазначено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості.
На підставі досліджених письмових доказів суд вважав, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо непідтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товарів, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість, відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у оскаржуваних рішеннях, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA205030/2023/000090/2 від 21.03.2023р., № UA205030/2023/000107/2 від 24.04.2023р., № UA205030/2023/000116/2 від 15.05.2023р. є необґрунтованими та безпідставними.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Відповідно до МК України (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин):
ст.ст.49, 50 - митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
ч.2 ст.52 - декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
ч.ч.1, 2 ст.54 - контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
ч.3 ст.54 - за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визнається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами ч.3 цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Тобто митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Наведені приписи законодавства з питань митної справи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Ненаведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових у декларанта документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до роз`яснень, які наведені у постанові Пленуму ВАС України № 2 від 13.03.2017р. «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012 року», факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч.3 ст.53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.
В пункті 2 ч.5 ст.54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. 

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товарів подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.
Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання ввезених товарів, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють їх вартість, відповідачем не доведено.

Як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, подані декларантом документи в своїй сукупності підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Зокрема, умовами контракту № K2020-1 від 17.11.2020р. та додатків до нього визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця.
Відповідно до рахунку-фактури № 69/03/2023 від 17.03.2023р. загальна вартість товару становить 680 євро. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну. Така ж сума зазначена в платіжній інструкції № 66JBKLN3 від 20.03.2023р. та банківському платіжному документі № NJBKLN3KO76PXJ1 від 20.03.2023р.
Згідно рахунку-фактури № 28/04/2023 від 19.04.2023р. загальна вартість товару становить 823 євро. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну. Така ж сума зазначена в платіжній інструкції № 67JBKLN5 від 01.05.2023р. та банківському платіжному документі № NJBKLN51O7CTD9D від 01.05.2023р.
Також у рахунку-фактурі № 1/05/2023 від 03.05.2023р. загальна вартість товару становить 781,50 євро. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну. Така ж сума зазначена в платіжній інструкції № 68JBKLN5 від 15.05.2023р. та банківському платіжному документі № NJBKLN5FO7EZ69A від 15.05.2023р.
Ціна товару в рахунку-фактурі № 69/03/2023 від 17.03.2023р. (680 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД № 23UA205030004472U0 від 21.03.2023р. (графа 22); в рахунку-фактурі № 28/04/2023 від 19.04.2023р. (823 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД № 23UA205030007027U0 від 24.04.2023р. (графа 22); в рахунку-фактурі № 1/05/2023 від 03.05.2023р. (781,50 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД № 23UA205030008160U0 від 15.05.2023р.

Аргументи відповідача про наявність розбіжностей у поданих документах стосовно фактурної вартості товару спростовуються матеріалами справи.
Так, у спірних рішеннях йдеться про те, що у рахунку-фактурі № 69/03/2023 від 17.03.2023р. вартість товару вказано 680 євро або 3194,50 польських злотих, а згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL301010E0354826 від 20.03.2023р. вартість товару становить 4426 польських злотих; у рахунку-фактурі № 28/04/2023 від 19.04.2023р. вартість товару вказано 823 євро або 3811,65 польських злотих, а згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL301010E0519942 від 21.04.2023р. вартість товару становить 5033 польських злотих; у рахунку-фактурі № 1/05/2023 від 03.05.2023р. вартість товару вказано 781,50 євро або 3686,46 польських злотих, а згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL301010E0605536 від 09.05.2023р. вартість товару становить 3586,46 польських злотих.
Разом з тим, в рахунку-фактурі до МД № 23UA205030004472U0 від 21.03.2023р. вартість товару зазначено 680 євро, що становить 3194,50 польських злотих за курсом валюти 4,6878 злотих/євро станом на 13.03.2023р. Позивач сплатила 680 євро на рахунок продавця, оскільки валютою за контрактом є євро.
У рахунку-фактурі до МД № 23UA205030007027U0 від 24.04.2023р. вартість товару зазначено 823 євро, що становить 3811,65 польських злотих за курсом валюти 4,6286 злотих/євро станом на 18.04.2023р. Позивач сплатила 823 євро на рахунок продавця, оскільки валютою за контрактом є євро.
Крім того, у рахунку-фактурі до МД № 23UA205030008160U0 від 15.05.2023р. вартість товару зазначено 781,50 євро, що становить 3686,46 польських злотих за курсом валюти 4,5892 злотих/євро станом на 02.05.2023р. Позивач сплатила 781,50 євро на рахунок продавця, оскільки валютою за контрактом є євро.
Водночас, митна декларація країни відправлення в розумінні ч.2 ст.53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів. Натомість відповідно до ч.6 ст.53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених ч.3 ст.53 МК України.
Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Тож будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації, конвертованої в іншу валюту, ніж та, що визначена контрактом і у якій позивач здійснювала оплату товару, у цьому разі обумовлена застосуванням курсу валют, а не заниженням ціни товару згідно з первинними документами, виданими продавцем.
За вказаних обставин зазначення в митних деклараціях країни відправлення статистичної вартості товару 4426 польських злотих, а в рахунку-фактурі № 69/03/2023 від 17.03.2023р. - 680 євро (3194,50 польських злотих за курсом на 13.03.2023р.), статистичної вартості товару 5033 польських злотих, а в рахунку-фактурі № 28/04/2023 від 19.04.2023р. - 823 євро (3811,65 польських злотих за курсом на 18.04.2023р.), статистичної вартості товару 3586,46 польських злотих, а в рахунку-фактурі № 1/05/2023 від 03.05.2023р. - 781,50 євро (3686,46 польських злотих за курсом на 02.05.2023р.) будь-яким чином не впливає на фактурну вартість товару, а тому не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Окрім цього, експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування ПДВ. Різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів; якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.
Отже, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження.

До витрат, понесених покупцем, відповідно до п.п5, 6 ч.10 ст.58 МК України належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Такі витрати є складовою митної вартості.
Згідно з п.6 ч.2 ст.53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару).
Відповідно до міжнародних товарно-транспортних накладних від 17.03.2023р., від 19.04.2023р., від 03.05.2023р. перевезення товару здійснювалося з м.Вюрцбург (Німеччина).
Визначаючи митну вартість за першим методом, декларант до кожної фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (1000 євро, що в еквіваленті становить 38912 грн. 60 коп.), що не заперечується відповідачем.
Такі витрати підтверджено поданими разом з МД документами, а саме:
із МД № 23UA205030004472U0 від 21.03.2023р. договором з перевізником № 170323 від 17.03.2023р. про міжнародне перевезення вантажів; заявкою на транспорт № б/н від 17.03.2023р. до договору з перевізником № 170323 від 17.03.2023р.; рахунком-фактурою № 69/03/2023 від 17.03.2023р.; платіжною інструкцією № 66JBKLN3 від 20.03.2023р., банківським платіжним документом № NJBKLN3KO76PXJ1 від 20.03.2023р.; 
із МД № 23UA205030007027U0 від 24.04.2023р. договором з перевізником № 1 від 19.04.2023р. про міжнародне перевезення вантажів; заявкою на транспорт № 1 від 19.04.2023р. до договору з перевізником № 170323 від 17.03.2023р.; рахунком-фактурою № 28/04/2023 від 19.04.2023р.; платіжною інструкцією № 67JBKLN5 від 01.05.2023р., банківським платіжним документом № NJBKLN51O7CTD9D від 01.05.2023р.; 
із МД № 23UA205030008160U0 від 15.05.2023р. договором з перевізником ТзОВ «ВестАвтоТрейд» про міжнародне перевезення вантажів; заявкою на транспорт № 5 від 03.05.2023р. до договору з перевізником ТзОВ «ВестАвтоТрейд»; рахунком-фактурою № 1/05/2023 від 08.05.2023р.; платіжною інструкцією № 68JBKLN5 від 01.05.2023р., банківським платіжним документом № NJBKLN5FO7EZ69A від 15.05.2023р., згідно з якими вартість транспортних послуг по маршруту Вюрцбург (Німеччина) до митного поста Дорогуськ/Ягодин становить 1000 євро.

Також відповідач у повідомленні декларанту та у спірних рішеннях безпідставно вказав про розбіжності в поданих документах з покликанням на те, що фактична адреса продавця товару (м.Люблін, Польща) відрізняється від місця завантаження (м.Вюрцбург, Німеччина), зазначеного в товаротранспортних накладних від 17.03.2023р., від 19.04.2023р., від 03.05.2023р., та відмовив у визнанні митної вартості товару, визначеної декларантом, з підстав невключення витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи.
Згідно з офіційним тлумаченням торговельних термінів Інкотермс-2000 умови поставки FCA або Франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.
Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника.
Умовами додатку № 4 до контракту № К2020-1 від 17.11.2020р. визначено, що умови поставки товару за контрактом FCA Вюрцбург; такі ж умови вказано у рахунках-фактурах № 69/03/2023 від 17.03.2023р., № 28/04/2023 від 19.04.2023р., № 1/05/2023 від 08.05.2023р. у яких також наявна примітка про те, що товар завантажує продавець (Towar jest ladowany przez sprzedawce).
Отже, оскільки саме такі умови погоджено сторонами письмово, то це означає, що передача товару перевізнику здійснювалася продавцем, який ніс зобов`язання по завантаженню товару. 
За таких обставин є відсутніми підстави вважати, що витрати по завантаженню товару у місці передачі є додатковими витратами позивача, які не включені у митну вартість товару.

Колегія суддів погоджується з послідовним висновком суду першої інстанції про те, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4 і 5 ст.58 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.
Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до п.п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За змістом п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затв. наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012р., у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019р. у справі № 825/648/17.
Між тим у спірних рішеннях митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій (МД № UA209170/2023/8929 від 06.02.2023р., № UA209170/2023/23593 від 25.03.2023р.), на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими. 
Звідси, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. 
Також за МД № UA209170/2023/8929 від 06.02.2023р., № UA209170/2023/23593 від 25.03.2023р. митне оформлення виробів з гуми, шин та покришок пневматичних гумових, що використовувалися, відразу здійснювалося за резервним методом.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021р. у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020р. у справі № 809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.
Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.
Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018р. по справі № 815/228/17 дійшов висновку про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про розмитнення у попередніх періодах аналогічних товарів із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, апеляційний суд вважає, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому, зазначені документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.
Разом з тим, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо непідтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

За таких обставин визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, рішення відповідача № UA205030/2023/000090/2 від 21.03.2023р., № UA205030/2023/000107/2 від 24.04.2023р., № UA205030/2023/000116/2 від 15.05.2023р. про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи непідтвердження обставин, якими митний орган обґрунтовував свої твердження про дотримання ним вимог МК України та допущених порушень зі сторони позивача під час визначення митної вартості товарів, а відтак, й покладених в основу спірних рішень, заявлений позов є підставним, через що підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Волинську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.08.2023р. в адміністративній справі № 140/11944/23 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Волинську митницю (утворену як відокремлений підрозділ Державної митної служби України).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 04.12.2023р.