КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 355/1489/23                                                                                       Головуючий у І інстанції Капшученко І.О.
Провадження № 33/824/5315/2023                                                                 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
04 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Березанського міського суду Київської області від 30 жовтня 2023 року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,  
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, 
 
УСТАНОВИВ:
 
Постановою Березанського міського суду Київської області від 30 жовтня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом не було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, належним чином не досліджено докази, що має своїм наслідком ухвалення необґрунтованого рішення суду. Просить постанову Березанського міського суду Київської області від 30 жовтня 2023 року скасувати, провадження у даній справі закрити з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не надано оцінки неправомірним діями патрульної поліції та залишено поза увагою встановлення факту зупинення транспортного засобу без законних підстав, перелік яких є вичерпним з огляду на норми ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Поряд із цим, протокол про адміністративне правопорушення був складений із перевищенням службових повноважень, порушенням норм етики, з упередженістю працівників патрульної поліції до військовослужбовців та з порушенням норм діючого законодавства, зокрема Закону України «Про національну поліцію», КУпАП та Конституції України.
Вказує, що згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, в той час, як диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Зазначає, що   ОСОБА_1 , на вимогу проїхати до медичного закладі пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`янінням погодився. Проте, в подальшому працівники поліції почали виписувати направлення до Бориспільської КНП «ББЛІЛ», куди він відмовився проїхати, оскільки даний заклад є віддаленим від місця зупинення. Звертає увагу, що поряд із місцем зупинення найближчим населеним пунктом є м. Березань, Броварського району Київської області. 
Згідно відповіді на адвокатський запит, КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» повідомила, що в закладі проводиться медичний огляд на стан алкогольного сп 'яніння відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року».
Вважає, що працівниками поліції не було дотримано порядок огляду для виявлення ознак наркотичного сп`яніння та здійснено такий з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015. Судом, в свою чергу, не з`ясовано чи дійсно у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.
Зазначив також, що  ОСОБА_1 є військовослужбовцем та кожного тижня проходить медичний огляд на військовій службі і жодного разу в нього не виявлено ознак вживання алкогольних/наркотичних засобів. Просив суд врахувати його вагомі внески в захист суверенітету нашої країни та застосувати статтю 22 КУпАП.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 та його захисник Дрижакова Д.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не лише за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, абз. 2 п. 27 роз`яснено, що якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту 2.5 Правил дорожнього руху України  ОСОБА_1  дотримано не було.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного чи наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП. 
Згідно Інструкції огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). 
Водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.
В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Винуватість  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 509762 від 02 вересня 2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 о 20 год. 27 хв. 02 вересня 2023 року на 77 км автодороги М-03 Київ-Харків, керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та в закладі охорони здоров`я відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- на відеозаписі із нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, що здійснював оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, 02 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 , де зафіксована відмова останньоговід проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02 вересня 2023 року;
- у розписці ОСОБА_2 від 02.09.2023 року про передачу їй транспортного засобу.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння: підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, виявлені працівниками поліції 02 вересня 2023 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.
З відео-файла вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд в медичному закладі, проте ОСОБА_1 відмовляється.
Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 на незаконність його зупинки, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до п.п. 2-3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
З відеозапису вбачається, що причиною зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є непрацююча ліва фара, що не заперечувалось останнім, який сам повідомив поліцейським про дану технічну несправність свого автомобіля.
Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак сп`яніння, вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду, поліцейськими зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Доводи  ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду лише в КНП «ББЛІЛ», не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки з доданих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я в цілому.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він є військовослужбовцем та кожного тижня проходить медичний огляд на військовій службі і жодного разу в нього не виявлено ознак вживання алкогольних/наркотичних засобів, не звільняють останнього від обов`язку дотримання вимог п. 2.5 ПДР, які є імперативними, та в силу приписів яких водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Доводи захисника Дрижакової Д.Ю. про те, що в матеріалах справи відсутній акту огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд критично оцінює, оскільки такий акт згідно з вимогами Інструкції № 1452/735, складається за результатом огляду, а в даному випадку протокол складено саме за відмову водія від його проходження.
Доказів порушення працівниками поліції Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, всі дії проводились добровільно, будь-яких зауважень ОСОБА_1 при цьому не висловлював, із заявами не звертався.
Доводи ОСОБА_1 та його захисника Дрижакової Д.Ю. про те, що поліцейськими було порушено процедуру огляду водіїв, не знайшли свого підтвердження, оскільки поліцейські діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Березанського міського суду Київської області від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

 
Суддя
Київського апеляційного суду                                                Д.О.Таргоній