УХВАЛА

01 листопада 2023 року 
м. Київ
справа №420/13453/23
адміністративне провадження № К/990/34232/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Єресько Л.О., 
перевіривши касаційну скаргу Ляха Ігоря Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі №420/13453/23 за позовом Департаменту міського господарства Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,
УСТАНОВИВ:
Департамент міського господарства Одеської міської ради звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23 травня 2023 року ВП № 67880375 про накладення штрафу.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та залучено до участі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.
До суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 - адвоката Ляха Ігоря Дмитровича надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі №420/13453/23, у якій представник заявника просить стягнути з Департаменту міського господарства Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.
12 жовтня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Ляха Ігоря Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі №420/13453/23.
За правилами частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про відмову ухвалити додаткове рішення.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункт 11 частини дев`ятої статті 139 КАС України. Водночас з наведеного в касаційній скарзі змісту вказаної скаржником норми вбачається, що цей зміст відповідає частині одинадцятій статті 139 КАС України, яка й була застосована апеляційним судом.
Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Порядок відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, врегульовано частиною одинадцятою статті 139 КАС України, згідно з якою судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, убачається, що ОСОБА_1 залучено у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - суб`єкта владних повноважень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), при розгляді цієї справи третя особа заперечувала проти задоволення позову Департаменту міського господарства Одеської міської ради та підтримувала правову позицію відповідача - суб`єкта владних повноважень. 
Верховний Суд у питанні застосування частини одинадцятої статті 139 КАС України неодноразово притримувався правової позиції про те, що за правилами вказаної норми право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для того учасника справи, на стороні якого виступала така третя особа, та залежно від її позиції стосовно заявлених позовних вимог (постанови Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 821/410/17, 04 листопада 2021 року у справі №808/1398/18, 18 квітня 2022 року у справі №540/1731/21).
У постанові від 22 січня 2020 року у справі №808/2832/17 Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої у ситуації, коли треті особи заперечували проти задоволення позовних вимог і підтримували позицію відповідача, розподіл судових витрат має здійснюватися у порядку, передбаченому частиною другою статті 139 КАС України. Вказана норма передбачає відшкодування відповідачу - суб`єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням судових експертиз, та не передбачає відшкодування інших судових витрат при ухваленні рішення на користь такого суб`єкта.
Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом, зокрема, в справах №480/6187/20 (постанова від 27 травня 2021 року), №520/13581/2020 (постанова від 19 жовтня 2021 року), №320/6751/18 (постанова від 01 лютого 2022 року), №580/3023/20 (постанова від 09 березня 2023 року).
Суд апеляційної інстанції керувався вказаною правовою позицією Верховного Суду та дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 252 КАС України, для ухвалення додаткового судового рішення.
Лях Ігор Дмитрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , не обґрунтовує необхідність відступу від такої правової позиції та Суд підстав для відступу у цій справі не вбачає. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження 
Керуючись статтями 248, 333, 355, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ляха Ігоря Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі №420/13453/23.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко Н.М. Мартинюк  Л.О. Єресько