Справа № 457/1272/23                                Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І. 
Провадження № 33/811/1371/23                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю потерпілої ОСОБА_1 , її представників – адвокатів Рісного М.Б., Матушика В.В., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,
встановив: 
постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_2 у зв`язку зі звільненням його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого. Оголошено ОСОБА_2 усне зауваження.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №620396 від 22 серпня 2023 року, 22.08.2023 року умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень, позбавляв дружину, що проживає разом із ним, житла, чим спричинив психологічне та економічне насильство відносно своєї дружини – ОСОБА_1 .
На згадану постанову потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
       Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року щодо ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову, якою притягнути його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Щодо строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 вказує, що вона на судовому засіданні 31 серпня 2023 року присутня не була, ознайомилася з оскаржуваною постановою 14 вересня 2023 року, що підтверджується заявою – відтак просить такий строк поновити.
Стверджує, що місцевий суд, приймаючи оскаржувану постанову, помилково вважав об`єктивні та суб`єктивні ознаки складу даного адміністративного правопорушення як малозначність, не роз`яснивши при цьому в чому конкретно полягала малозначність даних діянь.
Підкреслює, що оскільки місцевим судом було встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_1 була завдана шкода її психічному здоров`ю, то таке діяння не може вважатися таким, що не становить суспільної небезпеки та суб`єктивно не спрямоване на заподіяння шкоди. Відтак підстави для звільнення від адміністративної відповідальності правопорушника за ст. 22 КУпАП – відсутні.
Зазначає, що місцевий суд помилково ототожнює малозначність діяння із вчиненням діяння вперше, що суперечить правилам та доктрині процесуального визначення малозначності діяння. Щодо «ступеню вини», то суд жодним чином не конкретизував значення цього словосполучення та не зазначив яким чином це впливає на малозначність діяння. Щодо відсутності тяжких наслідків, то тяжкі наслідки не є обов`язковою ознакою у адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Стверджує, що щире каяття порушника, є неправдивим, оскільки досі лунають образи та наявне перешкоджання у користуванні житлом, зокрема відсутність доступу до житла та неможливість забрати свої речі під погрозою зміни замків.
ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року.
У обгрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова була винесена 31 серпня 2023 року, без проголошення повного тексту, копію такої він не отримував. Зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився його представник – адвокат Бобер А.М., 10 жовтня 2023 року, який відповідно надав для ознайомлення ОСОБА_2 фотокопію оскаржуваного судового рішення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її представників – адвокатів Рісного М.Б. та Матушика В.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, представника ОСОБА_2 – адвоката Бобра А.М., який таку заперечив, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Апеляційний суд визнає наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а тому потерпілій ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року.
Разом з тим апеляційний суд відмовляє ОСОБА_2 у поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Трускавецького міського суду Львівської області прийнята у судовому засіданні 31 серпня 2023 року з участю ОСОБА_2 . Відтак встановлений законом десятиденний строк апеляційного оскарження згаданої постанови сплив 10 вересня 2023 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 13 жовтня 2013 року, тобто більш ніж через місяць з останнього дня для подачі апеляційної скарги.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На думку апеляційного суду наведені у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження обставини, не дають підстав для визнання зазначених ОСОБА_2 причин пропуску апеляційного оскарження поважними, й у поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Згідно із положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у цьому випадку, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.
Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2023 року серії ВАВ №620396 щодо ОСОБА_2 складено із врахуванням наведених вище вимог Закону, відтак апеляційні доводи у цій частині до уваги не бере.
Також, апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Таке зокрема підтверджується наявними у матеріалах справи документами: протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ №620396 від 22.08.2023 року, електронним рапортом від 22.08.2022 року, заявою ОСОБА_1 від 22.08.2023 року, поясненнями ОСОБА_3 від 22.08.2023 року, ОСОБА_1 від 24.08.2023, ОСОБА_2 від 24.08.2023 року. 
Щодо апеляційних тверджень про неправомірність застосування у цій справі, вимог ст. 22 КУпАП то слід зазначити таке.
Згідно вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Згадана норма не передбачає обов`язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає тільки право прийняти таке рішення.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак законодавець уповноважує суд на основі внутрішнього переконання, враховуючи матеріали справи у їх сукупності застосувати положення ст. 22 КУпАП.
Таким чином , суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини цієї справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Разом з тим, закриття провадження у справі у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого, відповідає положенням ст. 22 КУпАП.
З врахуванням вищевикладеного, на переконання апеляційного суду, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, відтак підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року.
Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року, апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2 .
Постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 31 серпня 2023 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_2  у зв`язку зі звільненням його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ