Справа № 448/986/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б. 
Провадження № 22-ц/811/950/23 
Провадження № 22-ц/811/951/23                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        23 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
               судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Цьони С.Ю.;
адвоката Куцика В.Б. – представника АТ
«Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз»;
адвоката Дегтяренка О.О. 
– представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Турчиняка Ярослава Ігоровича, представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз», на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 08 березня 2023 року та додаткове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29 березня 2023 року,
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз» (в подальшому – АТ «Львівгаз»), в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про задоволення Акту про порушення № 009778 від 29.04.2021 року та про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу в сумі 140 651 грн. 82 коп., яке оформлене Актом-розрахунком від 17 березня 2022 року.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачка є фізичною особою, яка використовує природний газ у побуті відповідно до договору і на її імя відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Для обліку спожитого газу позивачка застосовує лічильник газу «Metrix G-6» із заводським номером 000597, 2004 року випуску.
Зазначалося, що 29.04.2021 року до належного позивачці житлового будинку АДРЕСА_1 прийшли працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» з метою перевірки приладів обліку природного газу. При перевірці газових приладів та газового лічильника позивачка особисто присутньою не була і така перевірка здійснювалася у присутності її внучки, яка не є ані споживачем, ані користувачем газових послуг, так як не зареєстрована та не проживає за вказаною адресою, будинок у її власності не перебуває, довіреності на представництво інтересів така немає, а тому не є належним представником споживача. Після огляду газового лічильника та пломб на ньому, а також газової труби, візуально працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» не було виявлено жодного втручання в газову мережу та підтверджено цілісність пломб на місці без пошкоджень, однак складено Акт про порушення № 009778 від 29.04.2021 року, в якому у графі «встановлення порушення Кодексу газорозподільних систем» зазначено: некоректна робота облікового механізму». У даному акті також зазначено, що лічильник з показником 06056,92 м3 знято та направлено на експертизу в Сервісний центр ПАТ «Львівгаз», яка призначалася на 06.05.2021 року, а замість нього встановлено підмінний лічильник.
Згідно Акту експертизи ЗВТ та/або пломб від 06.05.2021 року № 450, «стрічка за номером Л6205985 зверху облікового механізму відклеєна від корпусу ЗВТ, стрічка 6205986 яка з`єднує корпус ЗВТ і облікових механізм частково відклеєна. Виявлені залишки сторонньої речовини на золотнику клапана камери вимірювального механізму всередині ЗВТ». Також, у вказаному акті зазначено, що лічильник марки Metrix G-6 із заводським номером 000597, 2004 року випуску, після експертизи повторно запакований в поліетиленовий пакет і опломбований пломбою «R 31988221 LV METR» направляється згідно протоколу від 06.05.2021 на незалежну експертизу у Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз.
Згідно висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №2339/362 від 30.08.2021 року, наявність нашарування сторонніх затверділих полімерних (клеючих) речовин не впливає на характеристики, а також на роботу вимірювального та лічильного механізму лічильника газу.
Зазначалося, що запрошеннями відповідача від 03.06.2021, 02.07.2021, 04.11.2021, 01.12.2021, 10.01.2022 та 02.02.2022 року позивачку запрошувалося на засідання комісії, однак такі неодноразово переносилися з вини відповідача. Також, 23.11.2021 року комісією АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення отримано письмові пояснення позивачки щодо Акту про порушення №009778 від 29.04.2021 року, в яких позивачка заперечує факт несанкціонованого втручання в газову мережу.
Однак, в кінці червня 2022 року позивачкою було отримано повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 21.06.2022 року, хоча остання жодного Акту-розрахунку не отримувала, а в самому повідомленні не зазначено, коли комісією АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення вирішено задовольнити Акт про порушення № 009778 від 29.04.2021 року та донараховати їй 140 651 грн. 82 коп.
Також зазначалося, що в кінці червня 2022 року позивачці стало відомо, що АТ «Львівгаз» направило поштою Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 17.03.2022 року за період з 30.10.2020 року по 29.04.2021 року в сумі 140 651 грн. 82 коп. на ім`я її внучки ОСОБА_3 .
Позивачка вважає, що відповідачем було порушено: правила складання Акту про порушення та протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу; порядок направлення ЗВТ на експертизу, яке відбулося без присутності споживача; всі документи складено на особу, яка не є власником будинку (споживачем); демонтований ЗВТ не було належним чином упаковано та опломбовано в присутності споживача перед направленням на експертизу; споживачу не було запропоновано особисто доставити лічильник до місця проведення експертизи; лічильник тривалий час після демонтажу перебував у володінні відповідача і немає відомостей про те, що з моменту демонтування лічильника та до проведення експертизи забезпечено неможливість доступу до цього лічильника інших осіб, крім позивачки.
Наголошувалося, що висновок комісії, наведений в Акті експертизи ЗВТ та/або пломби № 450 від 06.05.2021 р. про те, що нібито «виявлено втручання в роботу ЗВТ», обґрунтовано лише тим, що «стрічка за номером Л6205985 зверху облікового механізму відклеєна від корпусу ЗВТ, стрічка 6205986 яка з`єднує корпус ЗВТ і облікових механізм частково відклеєна. Виявлені залишки сторонньої речовини на золотнику клапана камери вимірювального механізму всередині ЗВТ», однак не вказано у чому саме полягало таке втручання, ким здійснено таке втручання, а також те, які наслідки потягнуло таке втручання, тобто - чи вплинуло воно на правильність обліку газу вказаним ЗВТ.
За таких обставин позивачка вважає, що працівниками АТ «Львівгаз» не дотримано вимог Кодексу ГРМ щодо порядку проведення експертизи приладу обліку, а також строків розгляду акту про порушення, що зумовлює протиправність рішення комісії по розгляду актів про порушення від 21.02.2022 року про задоволення акту про порушення № 009778 від 29.04.2021 року та, відповідно, донарахування позивачці об`єму та обсягу природного газу (том 1, а.с. 1-11, 175-176).

08 вересня 2022 року АТ «Львівгаз» звернулося до суду із зустрічним позовом до  ОСОБА_1  про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.
В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом АТ «Львівгаз» стверджувалося, що ОСОБА_1 (первісний позивач) приєдналася до умов договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498, однак порушила умови цього договору - допустила несанкціонований відбір природного газу. 
29.04.2021 року працівниками АТ «Львівгаз» в житловому будинку первісного позивача було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: некоректна робота облікового механізму. Цього ж дня за участю представника споживача ( ОСОБА_3 ) було складено акт про порушення № 009778, який остання підписала. Водночас, 29.04.2021 р. працівниками АТ «Львівгаз» складено протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу (бланк № 0002142), з яким представник споживача ознайомилася, що підтверджується її підписом у відповідних графах цього протоколу.
Зазначалося, що відповідно до акту експертизи ЗВТ та/або пломби №450 від 06.05.2021 року виявлено втручання в роботу ЗВТ позивачки - лічильник газу «Метрікс G-6» заводський № 000597, 2004 року виготовлення, а саме: стрічка за номером Л6205985 зверху облікового механізму відклеєна від корпусу ЗВТ; стрічка 6205986, яка з`єднує корпус ЗВТ і облікових механізм, частково відклеєна; виявлені залишки сторонньої речовини на золотнику клапана камери вимірювального механізму всередині ЗВТ. Відтак, за результатами експертизи комісією виявлено втручання в роботу ЗВТ. Вищевказані порушення підтверджені і висновком Львівського НДІ від 30.08.2021 року за №2339/3602.
Запрошеннями від 03.06.2021, 02.07.2021, 04.11.2021, 01.12.2021, 10.01.2022 та 02.02.2022 року позивачка викликалася на комісію з розгляду актів про порушення. Після задоволення акта про порушення АТ «Львівгаз» направило ОСОБА_3 , як представнику споживача, супровідний лист разом із рахунком на оплату вартості необлікованого (донарахованого об`єму) та актом-розрахунком необлікованого об`єму природного газу, відповідно до яких обсяг донарахованого природного газу позивача за період з 30.10.2020 року по 29.04.2021 року становить 15 236,72 куб.м. на суму 140 651,82 грн., які і є предметом позовних вимог за зустрічним позовом (том 1, а.с. 150-154).

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 08 березня 2023 року первісний позов задоволено.
Визнано недійсним та скасовано рішення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про задоволення Акту про порушення № 009778 від 29.04.2021 року, яке оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу газорозподільних систем №09/02-Н від 21 лютого 2022 року.
Визнано недійсним та скасовано рішення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу в сумі 140 651 грн. 82 коп., яке оформлене Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 17 березня 2022 року на підставі рішення про задоволення Акта про порушення №009778 від 29 квітня 2021 року.
В задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 992 гривні 40 коп. судового збору (том 2, а.с. 8-18).
Додатковим рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 29 березня 2023 року стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (том 2, а.с. 70-72).

Вищезгадані судові рішення оскаржив представник АТ «Львівгаз».
Апелянт просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити, покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Вважає неправомірним застосування до спірних правовідносин Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 619, оскільки згадане Положення … було «розроблено відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання – нормативного документу, який втратив чинність».
Стверджує, що «Акти експертиз свідчать про те, що облік газу у споживача вівся з порушенням законодавства: лічильником з порушеною конструкцією ( ОСОБА_1 не була забезпечена цілісність вузла обліку за яку вона відповідає), що виключає можливість використання показань лічильника газу як розрахункових і є імперативною підставою для проведення донарахунку».
Вважає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки не врахував того, що ухвалою суду від 29.09.2022 року прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 . 
Вважає невірними всі висновки суду зроблені на підставі Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 619, оскільки згадане Положення про проведення експертизи … було розроблено відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, однак цю постанову постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року № 442 визнано такою, що втратила чинність (том 2, а.с. 74-80).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість судових рішень, які оскаржуються в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
-        належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
-        жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89);
-        при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відпровідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263).

Матеріалами справи стверджується та визнається (не заперечується) всіма учасниками даної справи, що спірні відносини між сторонами виникли в результаті отримання ОСОБА_1 , як споживачем, послуг від АТ «Львівгаз» з постачання природного газу, а відтак на спірні правовідносини поширюється законодавство, яке захищає права споживачів. 
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач – фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.

Спір у даній справі виник у зв`язку із нарахуванням АТ "Львівгаз", як оператором ГРМ, вартості необлікованого об`єму природного газу внаслідок нібито встановлення факту здійснення несанкціонованого втручання споживача ОСОБА_1 у роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ)/лічильника газу.
Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодекс ГРС)  несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки,    пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, оскільки саме наведені обставини є обов`язковою умовою для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природнього газу.
Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 року № 914/2384/17, а також і у постановах Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі № 535/868/18, від 17.03.2021 року у справі № 509/2780/19, від 07.04.2021 року у справі № 509/2781/19 та від 26.05.2021 року у справі № 310/10313/18.
Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
Разом з тим, наявні у матеріалах справи, як Акт експертизи ЗВТ та/або пломби № 450 від 06.05.2021 року (том 1, а.с. 20), так і Висновок експерта НДІ судових експертиз №2339/3602 від 30.08.2021 року (том 1, а.с. 73-83), не містять висновків про те, що відклеєні (в тому числі – і «частково») стрічки на ЗВТ, а також «виявлені залишки сторонньої речовини на золотнику клапана камери вимірювального механізму всередині ЗВТ», призвели до викривлення даних обліку спожитого газу.
Натомість, у пункті 1 резолютивної частини вищезгаданого Висновку експерта НДІ судових експертиз № 2339/3602 від 30.08.2021 року зазначено, що «наявність даних речовин (сторонніх затверділих полімерних (клеючих) речовин, наявність яких заводською конструкцією лічильника газу не передбачена) не впливає на характеристики, а також на роботу вимірювального та лічильного механізму лічильника газу» (том 1, а.с. 82)
А щодо «відклеєних стрічок на ЗВТ», то обов`язком саме працівників АТ «Львівгаз» є забезпечення такого наклеювання контрольних стрічок на лічильник газу, яке б унеможливило їх відклеювання – навіть за наявності великого бажання споживача газу здійснити таке.
Матеріалами справи (актом прийняття в експлуатацію робіт по встановленню побутових газових лічильників газу) стверджується, що газовий лічильник марки METRІX G6 заводський № 000597, 2004 року виготовлення, прийнято ОСОБА_1 в експлуатацію 02.03.2012 року: тобто – ОСОБА_1 цей газовий лічильник був встановлений не новим, а роботи по введенню його в експлуатацію проводились працівниками АТ «Львівгаз» (апелянта), а відтак саме згаданий відповідач відповідальний за наявні в лічильнику сторонні речовини.
Демонтаж лічильника здійснено 29.04.2021 року також працівниками АТ «Львівгаз», які не виявили при цьому ніяких порушень цілісності лічильника, пошкодження пломб чи стрічок на ЗВТ, а тому доступ до лічильника мали лише представники АТ «Львівгаз» - в день його монтажу та демонтажу. Відтак, позивачка не взмозі була «вплинути» на наявність у лічильнику сторонніх речовин.

Наказ Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 619 «Про затвердження Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті» і на час апеляційного розгляду справи є чинним. Відтак, суд вправі був керуватися ним при ухваленні оскаржуваного рішення, а тому доводи апеляційної скарги про неправомірність його застосування до спірних правовідносин до уваги прийматися не можуть.

За вищенаведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні 08 березня 2023 року рішення по суті заявлених сторонами позовних вимог дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив згадане рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга містить вимогу про скасування додаткового рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29 березня 2023 року (яким з АТ «Львівгаз» в користь  ОСОБА_1  стягнуто 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу), однак взагалі не містить доводів про те, вчому саме полягає незаконність та/або необґрунтованість цього додаткового рішення.

У поданому до суду першої інстанції «Клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу» представник АТ «Львівгаз» вважає, що «заявлені витрати не підлягають стягненню взагалі» (?!), аргументуючи таку позицію розміром «середньої зарплати у Львівській області», «місячним прожитковим мінімумом на одну працездатну особу станом на 1 січня 2023 року», співвідношенням ціни зустрічного позову та розміром витрат на правничу допомогу, а також судовою практикою Господарського суду Львівської області (том 2, а.с. 27-29). 
В той же час, у Відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 АТ «Львівгаз» зазначає, що очікує понести у зв`язку із розглядом справи 30 000 грн. витрат на правничу допомогу (том 1, а.с. 60).
А в апеляційній скарзі АТ «Львівгаз» оцінює свої витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 14 065 грн. 18 коп. (том 2, а.с. 169-зворот).

30 000 + 14 065, 18 = 44 065 грн. 18 коп.

В той же час, заяв від ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження у справі не поступало.

В додатковому рішенні Мостиського районного суду Львівської області від 29 березня 2023 року, яке оскаржується, наведено детальні мотиви, виходячи з яких суд прийшов до висновку про стягнення з АТ «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 25 000 грн. понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів вважає, що правові підстави для скасування чи зміни додаткового рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29 березня 2023 року також відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу Турчиняка Ярослава Ігоровича, представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз», залишити без задоволення, а рішення Мостиського районного суду Львівської області від 08 березня 2023 року та додаткове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29 березня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 02 листопада 2023 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.