Номер провадження: 22-ц/813/485/23 
Справа № 522/23246/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М., 

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 ,

переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська 17», поданої адвокатом Швець Катериною Олегівною на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 22 травня 2020 року за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська 17», про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради від 07 грудня 2016 року №1538-VII, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до Одеської міської ради, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська 17» (далі ОСББ «Успенська, 17») про визнання протиправним та скасування рішення.
В обґрунтування заявлених позивних вимог позивачі посилалися на те, що вони, на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2012, зареєстрованого в реєстрі за №764, є власниками нежилих приміщень першого поверху №501, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: 1, 11 – коридори, 2 – душ, 3 – туалет, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12 – основні, загальною площею 135,9 кв.м, схематично позначені згідно матеріалам технічної інвентаризації під літерою «Г», яка є окремо розташованою одноповерховою будівлею без підвалу та горища. Вказані нежитлові приміщення були придбані позивачами у попереднього власника ТОВ «Фабрика «Чайка», яке в свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за №6190, посвідченого Котом Д.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, викупило в Одеської міської ради вказаний об`єкт нерухомого майна в порядку реалізації органом місцевого самоврядування програми приватизації, вартість якого була розрахована на підставі висновку ПП «Інженер Сервіс», затверджена наказом №724-п від 28.11.2003 начальника Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та зазначена в договорі купівлі-продажу №235 від 25.12.2003. Згідно п. 3.7. договору купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 20 грудня 2012 року на покупців, тобто на позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 покладено обов`язок щодо оформлення документів на землекористування, що в свою чергу підкреслює, що нежилі приміщення №501 становлять окрему літеру та як наслідок окремий об`єкт, та надає власникам цього об`єкту оформити право землекористування. Разом із цим, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 237,99 кв.м та житловою площею 113,89 кв.м, який є відокремленою будівлею під літерою «Д», а на сьогоднішній день вказаний житловий будинок має адресу: АДРЕСА_3 .
На підставі викладеного позивачі вважають, що відповідач Одеська міська рада розпорядився спірною земельною ділянкою, яка фактично перебуває у користуванні позивачів ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , оскільки на вказаній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, належні їм на праві приватної власності, які складають в цілому відокремлені будівлі, схематично позначені на плані землекористування під літерою «Г» і літерою «Д», що виключає наявність жодних приміщень загального користування, які могли би бути розташовані у вказаних об`єктах нерухомого майна, та які могли би використовуватися ОСББ «Успенська, 17», як приміщення загального користування співвласників багатоквартирного будинку, і на підставі ст. ст. 116, 120, 122 Земельного кодексу України посилалися на те, що власники жилого будинку, будівлі, споруди мають право на оформлення землекористування земельною ділянкою під цими об`єктами з урахуванням площі земельної ділянки необхідної для обслуговування вказаних об`єктів.
Окрім того, позивачі посилалися на невідповідність у визначені загальної площі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , позначеної в технічному паспорті від 28.03.2016, площі фактично розташованих об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджує протиправність розпорядження земельною ділянкою під тими об`єктами нерухомого майна, які не перебувають у користуванні ОСББ «Успенська, 17», наявність чинної постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 по справі №522/15253/16-а, якою скасовано рішення Одеської міської ради від 30.06.2016 №1036-VII «Про надання дозволу об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_2 » на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,2314 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування багатоквартирного жилого будинку і споруд та прибудинкової території», як таке, що винесено з порушенням норм діючого законодавства, під час наявності чинних рішень суду про заборону вчиняти дії щодо розроблення проекту землеустрою за адресою: АДРЕСА_2 , порушення відповідачем Одеською міською радою вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 42 Земельного кодексу України, та неможливість реалізувати належне ним, позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , право на оформлення земельної ділянки під об`єктами нерухомого майна, що зареєстровані за позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної власності, внаслідок передачі спірної земельної ділянки відповідачем Одеською міською радою в оренду ОСББ «Успенська, 17» та присвоєнням спірній земельній ділянці кадастрового номеру 5110137500:28:005:0009 (т. 1 а.с. 1 – 6).
19 березня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСББ «Успенська, 17», в яких представник ОСББ «Успенська, 17», просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку із тим, що літерування частин багатоквартирного будинку вбачається з технічної документації на багатоквартирний будинок станом на 1948 рік, яке майже повністю відповідає нинішньому стану, окремі літери присвоєні лише флігелям, що є конструктивно невід`ємними частинами цілісного комплексу у вигляді багатоквартирного будинку, навіть не зважаючи на той факт, що поверховість може бути різною, рішенням Одеської міської ради №882-VII від 30.06.2016 багатоквартирний жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , передано на баланс ОСББ «Успенська, 17» відповідно до Акту приймання-передачі від 20.07.2016, згідно якому багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , складається з флігелів літер А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, площа якого дорівнює 3 733,2 кв.м, флігель літери «Г» на момент передачі фактично знесено у відповідності до Додатку №1, яке у свою чергу було ухвалено на підставі рішення загальних зборів ОСББ «Успенська, 17» від 27.04.2016, в яких в свою чергу приймали участь й позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та проголосували «за», що додатково встановлено рішенням Господарського суд Одеської області від 05.09.2017 по справі №916/782/17, у зв`язку із чим, представник ОСББ «Успенська, 17» вважає, що цими діями позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили факт цілісності будинку за адресою: АДРЕСА_2 , конструктивним елементами якого є належні позивачам об`єкти нерухомості.
Посилаючись на положення ч. 6 ст. 118, ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України представник ОСББ «Успенська, 17» стверджував про відсутність у позивачів права на відведення земельної ділянки, оскільки таке право не виникло внаслідок того, що позивачі не зверталися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та із клопотанням про оформлення речового права щодо спірної земельної ділянки, а також звертає увагу суду на те, що право на безоплатну приватизацію землі позивачами вже використано, що підтверджується рішенням сесії Одеської міської ради від 03.02.2016 №365-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу гр.гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у спільну сумісну власність земельної ділянки, площею 0,0785 га, за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безоплатно у спільну сумісну власність передано земельну ділянку (землі житлової та громадської забудови), кадастровий номер 5110136900:43:005:0033, площею 0,0785 га, за адресою: АДРЕСА_4 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Окрім того, представник ОСББ «Успенська, 17» не погоджується із розрахунками загальною площі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , наведеного позивачами, вважає, що згідно технічного паспорту від 28.03.2016 року загальна площа складає 3 733,2 кв.м, і відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ може бути створено лише власниками об`єктів житлового та нежитлового фонду, без урахування допоміжних приміщень, що і складає 3 148,8 кв.м – загальна площа, що має право брати участь у голосуванні усіх складових частин багатоквартирного будинку, не обмежуючись літерами «А», «Б», «В».
Не може бути прийнятий до уваги, на думку представника ОСББ «Успенська, 17», й довід про те, що станом на сьогоднішній день було скасовано рішення Одеської міської ради від 30.06.2016 №1036-VII, яке стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення по даній справі, оскільки існування заборони на прийняття будь-яких рішень стосовно земельної ділянки по АДРЕСА_2 автоматично не робить розроблений на виконання цього рішення від 30.06.2016 №1036-VII проект відведення земельної ділянки незаконним, а саме рішення Одеської міської ради від 30.06.2016 №1036-VII «Про надання дозволу ОСББ «Успенська, 17» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,2314 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування багатоквартирного жилого будинку і споруд та прибудинкової території» є актом індивідуальної дії, так як передбачає конкретні приписи звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію, а скасування цього рішення не тягне за собою скасування наслідків його виконання.
На підставі викладеного представник ОСББ «Успенська, 17» вважає, що рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 №1538-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га, за адресою: АДРЕСА_2 , та надання її в оренду ОСББ «Успенська, 17» прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, будь-яких посилань щодо невідповідності вказаного проекту землеустрою нормам та приписам чинного законодавствами позивачами у позові заявлено не було, а тому, посилаючись на положення ст. 42 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 5, 7, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» вважає позовні вимоги необґрунтованими, заявленими у зв`язку із хибним правозастосуванням, а тому є такими, що не підлягають задоволенню (т. 3 а.с. 19 – 26).
26 квітня 2018 року від представника позивачів надійшла відповідь на письмові пояснення представника ОСББ «Успенська, 17», в яких представник позивачів до суду надійшла відповідь на письмові пояснення представника ОСББ «Успенська, 17», в яких представник позивачів посилаючись на положення ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», зазначає, що у багатоквартирному будинку можуть, також, бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, посилається на положення п. 3.1. та Розділу 4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001, згідно яким на кожний окремий об`єкт заводиться окрема інвентаризаційна справа і запроваджується літерування та нумерація будинків, допоміжних будівель та споруд, де кожен будинок та господарська будівля, починаючи з основної, літеруються великими буквами алфавіту на плані земельної ділянки, у зв`язку із чим вважає, якщо будинку присвоєна окрема літера, то такий будинок є окремим об`єктом; посилається на те, що у технічному паспорті від 28.03.2016 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться будівлі за літерами «А», «Б», «В», «Е», «Д», «Ж», а літера «Г» у технічному паспорті від 28.03.2016 відсутня та вказана будівля літери «Г» не входить до складу домоволодіння, оскільки не обліковується на балансі відповідача, як об`єкт, який входить до складу житлового фонду, а тому стверджує, що передача на баланс ОСББ «Успенська, 17» літери «Г» є протиправним та незаконним, так само, як і здійснення розпорядження земельною ділянкою, що знаходиться під зазначеною будівлею, а питання передачі будівлі літери «Г» на баланс ОСББ «Успенська, 17» складає предмет окремих судових та досудових проваджень.
Також, представник позивачів зазначав, що нежитлові приміщення були придбані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у ТОВ «Фабрика Чайка», якій, в свою чергу, вказані приміщення належали на підставі договору купівлі-продажу №235, посвідченого Котом Д.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 25.12.2003, за реєстровим №6190, який був укладений з Одеською міською радою, та яким вартість нежитлових приміщень, що відчужувалась була визначена на підставі висновку ПП «Інженер Сервіс», затвердженого наказом №724-п від 28.11.2003 начальника Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, згідно якому нежитлові приміщення розташовані в одноповерховій виробничій будівлі, окремо розташованій.
Згідно п. 3.7. договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №501 від 20.12.2012 на покупців, тобто позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , покладається обов`язок щодо оформлення документів на право землекористування, що у свою чергу також підтверджує, що нежилі приміщення №501 становлять окрему літеру та як наслідок окремий об`єкт, що дає право власникам цього нерухомого майна оформити право землекористування.
Разом із цим, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 237,99 кв.м та житловою площею 113,89 кв.м, який є відокремленою будівлею під літерою «Д», а на сьогоднішній день вказаний житловий будинок має адресу: АДРЕСА_3 .
На підставі викладеного та відповідно до приписів ст. ст. 116, 120, 122 Земельного кодексу України представник позивачів посилався на те, що власники жилого будинку, будівлі, споруди мають право на оформлення землекористування земельною ділянкою під цими об`єктами з урахуванням площі земельної ділянки необхідної для обслуговування вказаних об`єктів, та зважаючи на те, що належні позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 об`єкти нерухомого майна становлять окремі літери, представник позивачів стверджував про те, що прийнявши оскаржуване рішення Одеська міська рада здійснила розпорядження земельною ділянкою, яка необхідна позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для обслуговування належного їм на праві приватної власності об`єктів нерухомого майна, чим грубо порушила права позивачів.
Щодо створення ОСББ «Успенська, 17» представник позивачів зазначав, що відповідно до технічного паспорту на домоволодіння по АДРЕСА_2 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , розташовано щонайменше 6 окремо розташованих різноповерхових будівель, з протоколу створення ОСББ «Успенська, 17» вбачається, що загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку складає 3 148,8 кв.м, в той час, як в технічному паспорті від 28.03.2016 зазначається, що площа домоволодіння становить 3 722,1 кв.м, і за таких обставин, вбачається, що ОСББ «Успенська, 17» було створено щодо багатоквартирних будинків, позначених у технічному паспорті літерами «А», «Б», «В», що в свою чергу свідчить про протиправність дій відповідача Одеської міської ради щодо розпорядження земельною ділянкою, на якій розташовані інші об`єкти нерухомого майна, позначені відповідними літерами, а саме літерами «Г», «Д», «Е», «Ж», чим спростовує твердження представника третьої особи ОСББ «Успенська, 17» про те, що ОСББ «Успенська, 17» було створено щодо усіх будинків, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .
Окрім того, представник позивачів посилалися на протиправність дій відповідача Одеської міської ради та третьої особи ОСББ «Успенська, 17», які будучи обізнаним про наявність судової заборони щодо розроблення проектів землеустрою за адресою: АДРЕСА_2 , розробили та затвердили такий проект землеустрою за вказаною адресою, а протиправність таких дій окремо підтверджується постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 по справі №522/15253/16-а, якою скасовано рішення Одеської міської ради від 30.06.2016 №1036-VII «Про надання дозволу ОСББ «Успенська, 17» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,2314 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування багатоквартирного жилого будинку і споруд та прибудинкової території», як таке, що винесено з порушенням норм діючого законодавства, під час наявності чинних рішень суду про заборону вчиняти дії щодо розроблення проекту землеустрою за адресою: АДРЕСА_2 ; та узагальнюючи свою відповідь на письмові пояснення ОСББ «Успенська, 17», представник позивачів просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т. 3 а.с. 62 – 67).
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 16 травня 2018 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Шевчука В.М. та витребувано докази судом (т. 3 а.с. 127 – 129). 
На виконання ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 16 травня 2018 року про витребування доказів до суду надійшов лист Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 25.05.2018 за №9-15-0.62-5324/2-18, за №59812/18 від 07.06.2018 – лист Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 06.06.2018 за №01-19/1857 з додатками на 132 аркушах, заява представника позивача ОСОБА_2 адвоката Шевчука В.М за №61629/18 від 12.06.2018 з клопотанням про приєднання листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 07.06.2018 за №0119/1902-09-02 (т. 3 а.с. 134, 136 – 268; т. 4 а.с. 1, 2 – 164).
25 червня 2018 року від представника позивачів надійшла заява про зміну предмету позов, проте судом встановлено що це є збільшення вимог (т. 4 а.с. 168 – 169).
Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року судом було прийнято збільшення позивних вимог (яке не було зміною предмету позов) в порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, та залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (т. 4 а.с. 223 – 224).
Збільшуючи розмір заявлених позовних вимог, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили суд скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровим номером 5110137500:28:005:009, з одночасним скасуванням запису в Поземельній книзі в паперовій та електронній формі, відкритої на земельну ділянку, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровим номером 5110137500:28:005:0009 про надання земельної ділянки в оренду. Інша вимога залишилась.
01 серпня 2018 року до суду надійшли пояснення від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, яким третя особа повідомляє суд про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру», Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області 25.10.2016 було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим №5110137500:28:005:0009, площею 0,2310 га, за адресою: АДРЕСА_2 , та посилаючись на положення ст. ст. 78, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. ст. 2, 6, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, пп. 111, 113 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, Порядку доступу державних реєстраторів прав на нерухоме майно та користування відомостями Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 №509, повідомляє суд про те, що скасування державним кадастровим реєстратором запису в поземельній книзі «Відомості про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно», в тому числі про власника (користувача) земельної ділянки, можливо лише при отриманні від органу реєстрації речових прав в порядку інформаційного обміну, а саме – після скасування речових прав на земельну ділянку органом реєстрації речових прав та отримання державним кадастровим реєстратором, в електронному вигляді інформації щодо проведення таких дій; крім того, державний кадастровий реєстратор не має повноважень та технічної можливості самостійно вносити зміни до Розділу 3 Поземельної книги, в якому відображаються відомості про власника земельної ділянки; а від так, з 01.01.2013 органи Держгеокадастру позбавлені повноважень щодо реєстрації чи скасування права власності або користування земельною ділянкою (т. 4 а.с. 232 – 236).
Представник третьої особи ОСББ «Успенська, 17» заперечував проти позову, також заперечував проти позовних вимог і представник Держгеокадастру, зазначивши що земельна ділянка згідно оспорюємого рішення має кадастровий номер, вони ведуть поземельні книги і знаходиться у них в реєстрі, представник відповідача Одеської міської ради не з`явився, про час і місце засіданні сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомили.
21 листопада 2018 року від представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Шевчука В.М. до суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи №522/23246/17 оригіналу висновку експерта №ЕС-2501-1-1072.18 від 19.11.2018 за результатами проведеної комплексної земельно-технічної експертизи на 538 аркушах на замовлення від 10.07.2018 (т. 5 а.с. 18 – 569). Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Шевчука В.М. та приєднано до матеріалів справи даний висновок експерта. 
Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року задоволено клопотання представника позивачів та до участі у розгляді справи як співвідповідача було залучено Головне управління Держгеокадастру в Одеській області та виключено Головне управління Держгеокадастру в Одеській області із кола учасників справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача (т. 6 а.с. 52 – 54).
04 грудня 2018 року до суду надійшов відзив співвідповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 03.12.2018 №9-15-0.62-11766/2-18, в якому Головне управління Держгеокадастру в Одеській області підтверджує факт наявності у Відділу в м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області інформації щодо державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим №5110137500:28:005:0009, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,2310 га, від 25.10.2016, для експлуатації та обслуговування багатоквартирного житлового будинку і споруд та прибудинкової території на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого ТОВ «ТЕРРА КОМ» та повідомляє суд, що у Відділі відсутня інформація що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Одеською міською радою, а відповідно до ст. 32 Закону України «Про землеустрій» до місцевого архівного фонду Відділу не надходила документація землеустрою, на підставі якої здійснювалася реєстрація земельної ділянки.
Посилаючись на положення ст. ст. 5, 22, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Головне управління Держгеокадастру в Одеській області визначає порядок реєстрації, вимоги до документів, що є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, та підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, підкреслюючи, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок, або, якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника.
При цьому відповідач Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, посилаючись на положення ст. ст. 78, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. ст. 6, 37, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку доступу державних реєстраторів прав на нерухоме майно та користування відомостями Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 №509, загалом заперечує проти визначення позивачем в якості відповідача – Головне управління Держгеокадстру в Одеській області у даній справі, оскільки в позовній заві при викладені обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено, яким чином з боку Головного управління порушено права позивача, та із урахуванням викладеного просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області – відмовити в повному обсязі (т. 6 а.с. 69 – 73).
14 грудня 2018 року від позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представника – адвоката Шевчука В.М. до суду надійшла відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 03.12.2018, в якому позивачі та їх представник, посилаючись на положення ст. ст. 79-1, 202 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 9, 11,15, 22, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI, та висновок експерта №ЕС-2501-1-1072.18 від 19.11.2018, обґрунтовували невідповідність відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, які були внесені до Держаного земельного кадастру під час формування земельної ділянки кадастровий номер 5110137500:28:005:0009 як об`єкту цивільних прав, існуючим характеристикам об`єктів в натурі (на місцевості) визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм, правил, технічних регламентів.
Окрім того, позивачі та їх представник стверджували про безпідставність державної реєстрації Проекту землеустрою, оскільки вказаний проект землеустрою не був перевірений на предмет відповідності вимогам законодавства, внаслідок чого державним кадастровим реєстратором ОСОБА_4 було незаконно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, розташовану по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5110137500:28:005:0009, внаслідок невідповідності відомостей наявним в пояснювальній записці до Проекту землеустрою та документам наявним в самому Проекті землеустрою, наявності Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 23.05.2016, який був складений з порушенням вимог чинного законодавства, наявності в Проекті землеустрою технічного паспорту на квартирний житловий будинок АДРЕСА_5 , який був виготовлений до моменту державної реєстрації ОСББ «Успенська, 17», у зв`язку із чим, позивачі та їх представник вважали, що захист земельних прав позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 можливий виключно завдяки скасуванню державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 5110137500:28:005:0009, загальною площею 0,2310 га, розташованою по АДРЕСА_2 , мотивували свої вимоги посиланням на положенням ст. ст. 5, 7, 9, 16, 18, 21, 24-26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI пп. 49-55, 57, 60, 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, наполягали на задоволенні позову в частині вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним скасуванням кадастрового номеру і запису в Поземельній книзі в електронній та паперовій формі, відкритої на земельну ділянку, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровим номером 5110137500:28:005:0009 про надання земельної ділянки в оренду, із цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (т. 6 а.с. 155 – 165).
21 грудня 2018 року до суду від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшли заперечення на відповідь на відзив від 20.12.2018, в яких Головне управління Держгеокадастру в Одеській області підтримуючи в цілому правову позицію викладену раніше у відзиві на позовну заяву, посилаючись на положення пп. 12, 56 Порядку ведення Державного земельного кадастру, та вважаючи, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірним, якщо інше не доведено судом, просять суд відмовити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у задоволенні позовної заяви в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 5110137500:28:005:0009 (т. 6 а.с. 272 – 276). 
Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року прийнято до розгляду уточнений позов  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  до Одеської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів ОСББ «Успенська, 17» про скасування рішення Одеської міської ради від 07 грудня 2016 року №1538-VII, скасування державної реєстрації земельної ділянки, із викладеними в остаточній редакції позовними вимогами ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  із урахуванням витребуваних доказів та із деталізацією обставин справи та порядку виконання рішення в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки, в якому позивачі ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  остаточно просили суд: визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га, за адресою:  АДРЕСА_2 , та надання її в оренду ОСББ «Успенська, 17» від 07.12.2016 №1538-VII; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровим номером 5110137500:28:005:0009 з одночасним скасуванням кадастрового номеру 5110137500:28:005:0009 і записів №001 і №002 в Поземельній книзі в паперовій та електронній формі, шляхом закриття Поземельної книги номер 5110137500280050009 (кадастровий номер земельної ділянки), відкритої на земельну ділянку, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровим номером 5110137500:28:005:0009 про надання земельної ділянки в оренду, із цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; стягнути з відповідачів документально підтверджені та сплачені суми судового збору.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2020 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення Одеської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га, за адресою: АДРЕСА_2 , та надання її в оренду ОСББ «Успенська, 17» від 07.12.2016 №1538-VII.
Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровим номером 5110137500:28:005:0009 з одночасним скасуванням кадастрового номеру 5110137500:28:005:0009 і записів №001 і №002 в Поземельній книзі в паперовій та електронній формі, шляхом закриття Поземельної книги номер 5110137500280050009 (кадастровий номер земельної ділянки), відкритої на земельну ділянку, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровим номером 5110137500:28:005:0009 про надання земельної ділянки в оренду, із цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Стягнуто з Одеської міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 32 188,80 грн. 
Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 238,80 грн.
Стягнуто з Одеської міської ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь ОСОБА_3 судові витрати з кожного по 1 238,80 грн. 
Не погодившись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСББ «Успенська 17» в особі адвоката Швець К.О. звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року задоволено клопотання адвоката Ганган В.Г., який діє в інтересах ОСББ «Успенський, 17» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Позивач ОСОБА_3 та представники Одеської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання до апеляційного суду не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно. Заяви про відкладення розгляду справи не надходило.
Судові повістки-повідомлення про судове засідання були надіслані Одеській міській раді та Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області в їх електронні кабінети Електронного суду.
Так, згідно ч. ч. 4-5 ст. 14 ЦПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату і час судового засідання учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСББ «Успенський, 17» - адвоката Гангана В.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги й просив її задовольнити, та ОСОБА_1 , який заперечував у задоволені апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, з урахуванням доповнень та пояснень до неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ст. ст. 11, 15 ЦК України).
Крім того, частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 
Відповідно до зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення Приморського районного суду м. Одеса від 22 травня 2020 року відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
На підставі наявних в матеріалах справи доказів, судом першої інстанції встановлено, що 07 серпня 1948 року рішенням №1511 виконавчого комітету Сталінської районної Ради депутатів трудящих був затверджений список домоволодінь, які належать Сталінській районній Раді депутатів трудящих, до складу якого, поміж інших, було включено домоволодіння АДРЕСА_2 .
02 липня 1949 року було видано реєстраційне посвідчення на домоволодіння АДРЕСА_2 , яке в цілому зареєстроване за виконавчим комітетом Сталінської районної Ради депутатів трудящих, записано в реєстраційну книгу за №9м/с – стр 43 – р 413.
23 серпня 1956 року на підставі рішення №723 виконавчого комітету Одеської міської Ради депутатів трудящих «Про результати обміру земель по будівельному кварталу №783 м. Одеса» за домоволодінням АДРЕСА_2 була закріплена в користування земельна ділянка загальною площею 2 314 кв.м.
17 квітня 2001 року рішенням №2159-ХХІІІ Одеської міської ради «Про програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси а 2001 – 2002 роки» було затверджено програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси на 2001 – 2002 роки (додаток 1), затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, розташованих у м. Одесі, що підлягають приватизації у 2001 році (додаток 2), затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, розташованих у м. Одесі, що підлягають відчуженню у 2001 році (додаток 3), ухвалено низку інших рішень.
Відповідно до положень пунктів 1, 2, 4 - 6 Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси на 2001 – 2002 роки, затвердженої Додатком №1 до рішенням Одеської міської ради від 17 квітня 2001 року №2159-ХХІІІ, передбачено, що вказана Програма приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси на 2001 – 2002 роки (далі – Програма) розроблена відповідно до Конституції України, Цивільного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», «Про приватизацію державного майна», «Про державну програму приватизації», «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва», «Про власність», «Про Державний бюджет України на 2001 рік», а також згідно з «Положенням про Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради». Програма визначає цілі, пріоритети, порядок, способи, умови приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності, орієнтовані завдання щодо обсягу продажу комунального майна та надходження коштів до міського бюджету. Ця програма діє до прийняття нової програми приватизації. Приватизацію та відчуження об`єктів комунальної власності у межах своїх повноважень, здійснюється Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (далі Представництво). Питання землекористування під об`єктами продажу та їх подальшу експлуатацію вирішується Представництвом через управління земельних ресурсів Одеської міської ради, управління архітектури та містобудування виконавчого комітету одеської міської ради і враховується Представництвом у договорах купівлі-продажу при продажу об`єктів. Документи на землекористування оформлює покупець об`єкта приватизації. При продажу об`єктів застосуються не матеріалів активи у вигляді права користування земельною ділянкою.
Згідно п. 48 Додатку №3 до рішення Одеської міської ради від 17 квітня 2001 року №2159-ХХІІІ до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, розташованих у м. Одесі, що підлягають відчуженню у 2001 році, було включено приміщення 1-го поверху площею 135,9 кв.м по АДРЕСА_2 , та визначено спосіб та умови продажу – «викуп орендарем за грошові кошти».
07 жовтня 2003 року ПП «Інженер Сервіс» було складено Звіт про оцінку нежитлових приміщень загальною площею 135,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якого було визначено ринкову вартість об`єкта для продажу способом «викуп», який 22 жовтня 2003 року був рецензований ПП «Аналітик».
28 листопада 2003 року наказом №724-п начальника Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради було затверджено висновки оцінювача про вартість об`єкта незалежної оцінки – нежилих приміщень першого поверху, розташованих за адресою: вул. Успенська, 17, що були виконані ПП «Інженер Сервіс» у сумі – 152 240,4 грн, у тому числі ПДВ – 25 373,4 грн.
25 грудня 2003 року між Одеською міською радою в особі начальника Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради Захарченко Валерія Васильовича, який діє на підставі довіреності, наданої Одеським міським головою Боделаном Р.Б., посвідченої 16.07.2003 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г., за реєстром за №3302, з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю фабрика «Чайка», в особі директора Виноградникова Дмитра Антоновича, який діє на підставі Статуту, що зареєстрований виконкомом Жовтневої ради народних депутатів м. Одеси від 24.02.1994 за реєстровим №230 зі змінами до нього, з другого боку, уклали договір купівлі-продажу №235, посвідчений Котом Д.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за №6190 (надалі – договорі купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року).
Згідно п. 1.1. договору купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року «Продавець» Одеська міська рада продав, а «Покупець» Товариство з обмеженою відповідальністю фабрика «Чайка» купив індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді нежилих приміщень першого поверху №501 у літері «Г», загальною площею 135,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , до якого входять коридори, що відображені у технічному паспорті – 1, 11, душева – 2, туалет – 3, основні приміщення – 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12. Вказані приміщення належать «Продавцю» – Одеській міській раді на підставі рішення виконкому Сталінської райради депутатів трудящих №1511 від 07.08.1948, зареєстроване в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості у реєстраційній книзі №9 м/с, за реєстровим №413, стор. 43. Дублікат реєстраційного посвідчення виданий Одеським МБТІ та РОН від 05.11.2003.
Характеристика об`єкта купівлі-продажу наводиться у технічному паспорті, який видано Одеським МБТІ та РОН від 23.03.2001 та довідці-характеристиці №1987 ПУКС, яка видана Одеським МБТІ та РОН від 06.11.2003.
Довідка-характеристика №1987 ПУКС, видана Одеським МБТІ та РОН 06.11.2003 містить відомості про те, що по заяві власника, – Одеської міської ради, відчужується приміщення 1 – коридор, 2 – душева, 3 – туалет, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 – основне, 11 – коридор, 12 – основне, загальною площею 135,9 кв.м, вартістю 128 687 грн, які згідно проведеному розрахунку складають нежиле відокремлене приміщення 1-го поверху №501 загальною площею 135,9 кв.м.
Згідно п. 1.2. договору купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №6190, посвідченого Котом Д.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, відчуження об`єкта комунальної власності здійснюється згідно з рішенням Одеської міської ради №2159-ХХІІІ від 17.04.2001 «Про програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси на 2001 – 2002 року», Положенням «Про механізм відчуження об`єктів комунальної власності», затвердженим у новій редакції рішенням Одеської міської ради №946-ХХІІІ від 28.04.2000, на підставі Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про власність» та Цивільного кодексу України.
В мотивувальній частині рішення Одеської міської ради «Про програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси на 2001 – 2002 роки» від 17.04.2001 №2159-ХХІІІ визначено, що вказане рішення органу місцевого самоврядування ухвалене відповідно до положень глави 20 ЦК України, пп. 30 п. 1 ст. 26, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», Закону України «Про приватизацію державного майна», Закону України «Про власність», Закону України «Про Державний бюджет України на 2001 рік», Закону України «Про Державну програму приватизації» від 18.05.2000 №1723-ІІІ, з метою підвищення ефективності процесу відчуження об`єктів комунальної власності та залучення додаткових коштів до місцевого бюджету, а також згідно з «Положенням про Представництво по управлінню комунальною власності Одеської міської ради».
Згідно п. 6 Розділу 1 Додатку №1 до рішення №2159-ХХІІІ від 17.04.2001, передбачено, що питання землекористування під об`єктами продажу та їх подальшу експлуатацію вирішується Представництвом через управління земельних ресурсів Одеської міської ради, управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Одеської міської ради і враховується Представництвом у договорах купівлі-продажу при продажу об`єктів. Документи на землекористування оформлює покупець об`єкта приватизації. При продажу об`єктів застосовуються нематеріальні активи у вигляді права користування земельною ділянкою.
Згідно п. 1.3. договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003 об`єкт купівлі-продажу оцінено у розмірі 152 240,40 гривень, податок на додану вартість (ПДВ) враховано до вказаної суми та складає 25 373,40 гривні, згідно з висновками оцінювача про вартість об`єкта незалежної оцінки – нежилих приміщень першого поверху, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , виконаним ПП «Інженер Сервіс», затверджених наказом №724-п від 28.11.2003 начальника Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.
Звіт про оцінку нежилих приміщень загальною площею 135,9 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , виконаний ПП «Інженер Сервіс» містить, поміж іншим, підрозділ 5.2.2. «Визначення вартості права користування земельною ділянкою», згідно якому, зокрема, визначено, що площа землекористування об`єкта оцінки – площа необхідна для розміщення об`єкта оцінки – складає 199 кв.м, а вартість права користування земельною ділянкою для одноповерхової будівлі складає 49 586 грн; а відповідно до підрозділу 5.2.3. «Визначення повної вартості об`єкта із задовільним технічним станом» визначено, що повна вартість об`єкта (земельної ділянки з поліпшеннями) складає 77 643 + 49 586 = 127 229 гривень, що відповідає висновками викладеним п. 1 Розділу 6 «Погодження результатів» вид вартості по методу витрат (із урахуванням вартості права користування земельною ділянкою), який, також, складає 127 229 гривень, остаточна вартість – 126 867 гривень, а також відомостям вказаним в Паспорті-сертифікаті об`єкта експертної оцінки (нерухомості).
Вказані обставини, підтверджується листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 2.04.2017 вих. №01-05/33-кол, в якому, зокрема, зазначено, що на момент продажу вказана вище будівля не була складовою частиною багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а до її складу входили продані ТОВ «Фабрика «Чайка» нежилі приміщення. Будівля літ. «Г» за адресою: АДРЕСА_2 , була одноповерховою, займала земельну ділянку загальною площею 199 кв.м та мала таку ж площу забудови, мала площу приміщень 135,9 кв.м (у т.ч. основні – 114,2 кв.м та допоміжні 21,7 кв.м), мала односкатну крівлю по дерев`яним стропильним конструкціям.
Відповідно до пп. 5.4.7. п. 5.4. договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003 на «Покупця», тобто Товариство з обмеженою відповідальністю фабрика «Чайка» було покладено обов`язок протягом 30 календарних днів після повної оплати вартості об`єкта купівлі-продажу подати до Управління земельних ресурсів документи для оформлення права землекористування.
Згідно пп. 5.4.9. п. 5.4. договору купівлі-продажу №235 від 25 грудня 2003 року було передбачено, що при зміні власника об`єкта купівлі-продажу або передачі в оренду «Покупець», тобто Товариство з обмеженою відповідальністю фабрика «Чайка», повинен покласти виконання зобов`язань, передбачених п. 5.4. зазначеного договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003, які на момент передачі в оренду чи зміни власника залишаться невиконаними, на нового власника або орендаря.
На виконання п. 3.1. договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003 сторонами договору було складено Акт приймання-передачі №2 від 05.01.2004 індивідуально визначеного майна комунальної власності у вигляді нежилих приміщень першого поверху, розташованих за адресою АДРЕСА_2 , Товариству з обмеженою відповідальністю фабриці «Чайка», згідно якому визначено, що вказане індивідуально визначене майно має загальну площу 135,9 кв.м, і розташоване у літері «Г» за адресою: АДРЕСА_2 .
26 січня 2004 року Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості видало реєстраційне посвідчення про те, що домоволодіння АДРЕСА_2 в частині нежитлових приміщень 1-го поверху №501 зареєстроване за ТОВ фабрика «Чайка» на підставі договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003 та записано в реєстраційну книгу за №28неж – стр 176 – р №413.
20 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою від повільністю «Фабрика «Чайка», з однієї сторони, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з іншої сторони було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 20.12.2012, посвідченого Токарською Т. В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №764, зареєстрованого 27.12.2012 Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в книзі: 767пр-25, номер запису 477, згідно якому ОСОБА_2 , ОСОБА_3 набули в рівних 1/2 частках право приватної власності на нежилі приміщення першого поверху №501, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: 1, 11 – коридори, 2 – душ, 3 – туалет, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12 – основні, загальною площею 135,9 кв.м, схематично позначені згідно матеріалам технічної інвентаризації під літ. «Г» (надалі – договір купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 20.12.2012).
Згідно п. 1.2. договору купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 20.12.2012 предмет Договору належить Продавцю, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Чайка», на підставі договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003, посвідченого Кот Д.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №6190, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 26 січня 2004 року, номер запису; 413 в книзі: 28неж-176, реєстраційний номер майна: 38517488, із чого вбачається, що вказаний об`єкт нерухомості було відчужено Товариством з обмеженою відповідальністю фабрика «Чайка» на підставі договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003.
Відповідно до п. 3.7. договору купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 20 грудня 2012 року встановлено, що Продавець, тобто Товариство з обмеженою відповідністю «Фабрика «Чайка» покладає на Покупців, тобто ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зобов`язання протягом 30 календарних днів після повної оплати вартості об`єкта купівлі-продажу подати до Управління земельних ресурсів документи для оформлення права землекористування, що відповідає положенням, закріпленим в пп. 5.4.7, пп. 5.4.9. п. 5.4. договору купівлі-продажу №235 від 25.12.2003.
У квітні 2016 року на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 було прийнято рішення про створення ОСББ «Успенська 17» та про  прийняття будинок за адресою: АДРЕСА_2 в управління ОСББ «Успенська 17». Статут ОСББ «Успенська 17» затверджено протоколом №1 від 09.04.2016 установчими зборами ОСББ «Успенська 17», яке створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 за вказаною адресою. 
11 квітня 2016 року було здійснено державну реєстрацію юридичної особи ОСББ «Успенська 17», код ЄДРПОУ 40416998, та зареєстровано  ОСОБА_5  керівником вказаної юридичної особи. 
07 червня 2016 року Голова Правління ОСББ «Успенська 17» Коган Г.М. звернувся до Одеської міської ради із клопотанням, про надання дозволу на передачу в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2314 га, на якій знаходяться квартири та нежитлові приміщення ОСББ «Успенська, 17», розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , для обслуговування багатоквартирного жилого будинку і споруд з прибудинковою територією, яке було передане до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та зареєстроване 08 червня 2016 року.
Рішенням Одеської міської ради №882-VII від 30.06.2016 багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що обліковується на балансі комунального підприємства житлово-комунального сервісу Одеської міської ради «Порто-Франківський» було передано в управління (на баланс) ОСББ «Успенська 17».
Рішенням Одеської міської ради №1036-У11 від 30.06.2016 надано дозвіл ОСББ «Успенська 17» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованої площею 0,2314 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування багатоквартирного жилого будинку і споруд та присадибної території.
22 червня 2016 року на адресу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшов лист Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 21.06.2016, згідно якого передбачалось можливість розробки землевпорядної документації щодо надання ОСББ «Успенська, 17» земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , в оренду, для експлуатації та обслуговування багатоквартирного жилого будинку та прибудинкової території; а також вказано, що межі земельної ділянки визначаються проектом землеустрою щодо відводу земельної ділянки, із урахуванням меж кварталу, погодження суміжних землекористувачів і Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2011 року №389.
19 липня 2016 року комісія у складі Голови правління ОСББ «Успенська 17» та директора, головного інженера, головного бухгалтера КП «ЖКС «Порто-Франківський» провела обстеження активів житлового комплексу (його частини) та склала акт приймання-передачі житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 з балансу КП ЖКС «Порто-Франківський» в управління (на баланс) ОСББ «Успенська 17».
25 липня 2016 року Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради складено висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСББ «Успенська 17» за вказаною адресою та доповнення до висновку Управління архітектури та містобудування від 25 липня 2016 року.
21 вересня 2016 року на замовлення ОСББ «Успенська, 17», КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» складено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 із схематичним планом земельної ділянки. На вказаному плані зазначено, що існує стіна від літ. «Г», а саме приміщення літ. «Г» не зазначено
02 серпня 2016 року між ОСББ «Успенська, 17» в особі голови правління Когана Г.М., що діє на підставі Статуту, та ТОВ «ТЕРРА КОМ», в особі директора Зозулі Б.В., що діє на підставі Статуту, укладено договір №2/СП-1 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
За вказаним договором складено проект землеустрою щодо відведення ОСББ «Успенська 17» земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування багатоквартирного жилого будинку і споруд та присадибної території.
07 жовтня 2016 року Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надало висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСББ «Успенська 17» за вказаною адресою та перелік обмежень у використанні земельної ділянки.
Рішенням Одеської міської ради №1538-У11 від 07 грудня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо надання та відведення ОСББ «Успенська 17» земельну ділянку (кадастровий номер 5110137500:28:005:0009, категорія земель за цільовим призначенням – землі житлової та громадської забудови), площею 0,2310 га, передано в оренду терміном на 49 років, за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування багатоквартирного жилого будинку і споруд та присадибної території.
05 лютого 2018 року, позивачі маючи бажання оформити належні права на земельні ділянки, на яких розташовані належні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 об`єкти нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення першого поверху №501 у відокремленій будівлі літ. «Г» і приватний житловий будинок літ. «Д» розташовані по АДРЕСА_2 , звернулися із заявою до Одеської міської ради, в якій просили Одеську міську раду постановити рішенням, яким надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0364 гектара, розташованою по АДРЕСА_3 , із цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для передачі в оренду строком на 49 років. 
26 лютого 2018 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради в межах своєї компетенції повідомив позивачів про те, що за наявною в Департаменті інформацією, рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 №1538-VII надано ОСББ «Успенська 17» земельну ділянку (кадастровий номер 5110137500:28:005:0009), площею 0,2310 га, передано в оренду терміном на 49 років, за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування багатоквартирного жилого будинку і споруд та присадибної території.
Звертаючись до суду позивачі стверджують про факт порушення їх прав на земельну ділянку загальною площею 0,0364 га, шляхом включення цієї земельної ділянки, на якій розташовані належні позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної власності нежитлові приміщення першого поверху № 501 у відокремленій будівлі літ. «Г» і приватний житловий будинок літ. «Д» розташовані по АДРЕСА_2 , до земельної ділянки загальною площею 0,2310 га, кадастровий номер 5110137500:28:005:0009, переданої ОСББ «Успенська 17» в оренду строком на 49 років.
Із метою захисту права на земельну ділянку ОСОБА_2 звернувся із заявою від 12 липня 2018 року до Одеської міської ради, посилаючись на відсутність в пункті 3 рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 року №1538-VII жодних положень щодо укладення договору оренди землі та / або іншого договору, що суперечить п.5.2. цього ж рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 №1538-VII, просив повідомити чи дійсно відповідно до вимог чинного законодавства був оформлений договір оренди землі між Одеською міською радою та ОСББ «Успенська 17»(код ЄДРПОУ: 40416998), на підставі рішення Одеської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га, за адресою: АДРЕСА_2 , та надання її в оренду ОСББ «Успенська 17» від 07.12.2016 №1538-VII.
Згідно листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 06 серпня 2018 року, позивача ОСОБА_2 повідомлено про те, що рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 № 1538-VII було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2310 га за адресою: АДРЕСА_2 , та надання її в оренду ОСББ «Успенська, 17». На даний час договір оренди землі на вищезазначену земельну ділянку не укладено.
Правовий режим регулювання права власності на об`єкт нерухомого майна – нежилих відокремлених приміщень №501 розташованих в одноповерховій будівлі літ. «Г» по АДРЕСА_2 визначається нормами ЦК України, Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 №2171-ХІІ, Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 №2163-ХІІ, Закону України «Про власність» від 07.02.1991 №697-ХІІ, Закону України «Про Державну програму приватизації» від 18.05.2000 №1723-ІІІ, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР, рішенням Одеської міської ради «Про програму приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси на 2001 – 2002 роки» від 17.04.2001 №2159-ХХІІІ з додатками, договором купівлі-продажу №235 від 25.12.2003, договором купівлі-продажу нежилих приміщень №501 від 20.12.2012.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно вказав, що позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з моменту набуття права власності на нежитлові приміщення першого поверху №501 за договором купівлі - продажу від 20.12.2012 та на жилий будинок по АДРЕСА_2 набули право користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної власності нерухоме майно, відповідно до норм ст. 120 ЗК України.
Так, згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України, в редакції, що діяла станом на 20.12.2012, передбачено, що у разі, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі №6-2225цс16).
Перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16).
З моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна.
Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (пункти 8.16 і 8.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16).
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно – правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача».
Позивачем під час розгляду справи було доведено належними та достовірними доказами свої позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених по справі обставин, не мають наслідком задоволення скарги, а отже на увагу суду не заслуговують.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.
У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28.10.2010, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим, на підставі положень ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382–384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська 17», подану адвокатом Швець Катериною Олегівною залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеса від 22 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Повний текст судового рішення складено: 11 грудня 2023 року.
Судді Одеського апеляційного суду:                                          М.М. Драгомерецький 
  
Р.Д. Громік

                                                                                                                    С.М. Сегеда