ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа № 2340/4421/18
адміністративне провадження № К/9901/14187/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
суддя-доповідач - Стародуб О.П.,
судді: Єзеров А.А., Кравчук В.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 (суддя - Тимошенко В.П.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 (суддя-доповідач - Беспалов О.О., Ключкович В.Ю., Парінов А.Б.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.  
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в перерахунку її пенсії починаючи з 06.06.2011 по 22.09.2014 (тобто поза межами трьох років, які зазначені в листі Управління Пенсійного фонду України від 14.05.2018 №86/ч-10);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату їй пенсії починаючи з 06.06.2011 по 22.09.2014 (тобто поза межами трьох років, які зазначені в листі Управління Пенсійного фонду України від 14.05.2018 №86/ч-10).
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Починаючи з 06.06.2011 позивачка перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Соснівському районі              м. Черкаси та отримує пенсію по інвалідності II групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 21.06.2011 - пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу». 
Пенсію позивачці призначено при загальному страховому стажі 30 років 11 місяців 8 днів, в тому числі, державної служби - 12 років 7 місяців 10 днів.
Пенсія позивачці призначена на підставі довідки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 21.06.2011 № 17 про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років.
Заробітна плата для призначення пенсії позивачу, визначена на підставі довідки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 21.06.2011 № 17 про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років станом на 31 травня 2011 року за посадою заступника начальника відділення та довідки від 21.06.2011 № 01-05-2297 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією) і склала 4892,80 грн. 
Листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 21.09.2017 № 11-10-4648 відкликано помилкову довідку про заробітну плату від 21.06.2011 № 17, на підставі якої позивачу було нараховано пенсію; рекомендовано під час розрахунку пенсії взяти до уваги довідку від 22.09.2017 №20, яка видана з урахуванням нарахованих в середньому розмірі відпускних та лікарняних за 2009 - 2011 року.
22.09.2017 позивачка звернулась із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно з довідкою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 22.09.2017 № 20 та надала лист від 21.09.2017 № 11-10-4648 про відкликання довідки про заробітну плату від 21.06.2011 №17, з якої було обчислено пенсію.
03.01.2018 відділом контрольно-перевірочної роботи №1 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області проведена перевірка первинних бухгалтерських та кадрових документів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, на підставі яких видана довідка про складові заробітної плати від 22.09.2017 №20 для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 . 
За наслідками перевірки складено Акт №14 від 03.01.2018 про обґрунтованість (відповідність) довідок, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, згідно з яким під час звірки між особовими рахунками та довідкою про заробітну плату ОСОБА_1 за 2009 - 2011 роки виявлено розходження. 
За результатами перевірки довідки від 22.09.2017 № 20 рекомендовано установі надати нову довідку з урахуванням максимального розміру заробітної плати, на яку нараховуються внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у червні і вересні 2009 року.
Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області відкориговано виявлені порушення та видано нову довідку про складові заробітної плати позивача від 11.01.2018 № 29. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 14.05.2018  повідомлено позивачку про те, що обчислення розміру пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 11.01.2018 №29, що видана на заміну попередньої довідки, проведено з 21.06.2018. Розмір пенсії склав 4438,92 грн (5413,32 грн. х 82%). Виплата пенсії за минулий час буде проведено в червні 2018 року в сумі 15875,49 грн за нормами ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за попередні 3 роки, з наступного місяця за місяцем надходження нової довідки.
Не погоджуючись з діями відповідача в частині нездійснення виплати пенсії за період з 06.06.2011 по 22.09.2014, позивачка звернулась до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019, у задоволенні позову відмовлено. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час судового розгляду справи не встановлено вини територіального органу Пенсійного фонду України в невиплаті позивачу пенсії згідно довідки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 11.01.2018 №29 про складові заробітної плати, суд вважає, що такі суми пенсії виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що стаття 46Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі - Закон № 1058-IV) не передбачає прямого регулювання ситуації, коли пенсійні виплати не були отримані своєчасно ні з вини позивача, ні з вини відповідача. При цьому, суд зазначив, що позивачка мала реальну можливість звернутися за новою довідкою у будь - який час з моменту призначення пенсії, в тому числі, і у спірний період. У випадку відмови у видачі такої довідки позивач також мала право захистити свої інтереси в судовому порядку, натомість, такою можливістю не скористалася.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, скаржник покликається на те, що положення частини 1 статті 46 Закону № 1058-IV підлягають застосуванню, у випадку наявності вини пенсіонера. При цьому, в даному випадку така вина відсутня, оскільки наявна вина третьої особи, що полягає в неправильному обрахунку складових заробітної плати, а також, наявна вина відповідача, що полягає у можливості здійснення раніше перевірку первинних бухгалтерських та кадрових документів. 
Також, позивачка покликається на те, що останню довідку третьої особи № 29 від 11.01.2018 вона не отримувала та не надавала територіальному органу Пенсійного фонду України, оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області направило її за результатами перевірки безпосередньо територіальному органу Пенсійного фонду України, що унеможливлює наявність вини позивача та як наслідок можливість застосування частини 1 статті 46 Закону № 1058-IV.
Скаржник просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення  про задоволення позовних вимог. 
Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (чинного на час призначення пенсії позивачці) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до частини першої статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон  № 1058-IV), нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Відповідно до частини другої статті 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що пенсію державного службовця позивачу було призначено на підставі довідки третьої особи від 21.06.2011 № 17 про розмір заробітної плати для призначення пенсії за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією.
Позивач розмір заробітної плати, зазначеної у вказаній довідці, не заперечував і про будь-які недоліки довідки, в т.ч. щодо розміру, зазначеної у ній заробітної плати, відповідача не повідомляв.
За таких обставин, суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку щодо правомірності виплати позивачу пенсії за минулий час на підставі частини першої статті 46 Закону №1058, не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії та постановили рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Покликання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 46 Закону №1058 є безпідставним, оскільки за її правилами виплата пенсії за минулий час не обмежується будь-яким строком лише за наявності вини у неотриманні пенсії пенсійного органу, однак такої вини судами попередніх інстанцій встановлено не було.
Натомість, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач мала можливість звернутись за отриманням нової довідки про заробітну плату у будь-який період з часу з моменту призначення пенсії, але такою можливістю не скористалась, що є підставою для застосування до спірних правовідносин частини першої статті 46 Закону №1058.
Доводи касаційної скарги в цілому не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і зводяться до додаткової оцінки доказів, що в силу приписів статті 341 КАС України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.
За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права..
Оскільки при ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись ст. 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі № 2340/4421/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.

Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук