П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3821/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
28 листопада 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 15680,91 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.08.2023 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.08.2023 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за відповідачем станом на момент звернення до суду рахується податковий борг в сумі 15680,91 грн по податку на нерухоме майно. Контролюючим органом вжиті всі заходи щодо стягнення боргу у встановленому законодавством порядку, проте вказаний борг не погашений, що підтверджується довідкою про заборгованість. 
Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до листа Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 27.03.2023 №6801.5-1480/6801.1-23 ОСОБА_1 з 02.12.2008 по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
За ОСОБА_1 рахується податковий борг у загальній сумі 15680,91 грн, який виник у зв`язку з несплатою в установлені законодавством строки грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, розмір якого визначений податковими повідомленнями-рішеннями № 0003225-5706-2226 від 23.03.2019 в сумі 5787,78 грн, №0003204-5705-2226 від 10.03.2020 в сумі 5406,12 грн, № 0233474-2406-2226 від 14.05.2021 в сумі 4487,01 грн.
Податкове повідомлення-рішення № 0003225-5706-2226 від 23.03.2019 надіслане на адресу АДРЕСА_1 повернулося із відміткою "особа не проживає", податкове повідомлення-рішення №0003204-5705-2226 від 10.03.2020 надіслане на адресу АДРЕСА_2 не вручене, оскільки адресат відмовився, податкове повідомлення-рішення № 0233474-2406-2226 від 14.05.2021 надіслане на адресу АДРЕСА_3 вручене 14.06.2021.
Позивач направив  відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №28404-22 від 11.09.2017 на суму 3570,40 грн, рекомендованим листом з повідомленням на адресу АДРЕСА_4 , який повернувся з відміткою на поштовому конверті "за зазначеною адресою не проживає".
Оскільки відповідач не погашає вказаний податковий боргу у добровільному порядку, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення такого боргу.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області не довело факту надсилання відповідачу податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги з дотриманням вимог чинного податкового законодавства, що є необхідними та обов`язковими умовами для узгодження визначених цими рішеннями грошових зобов`язань та, відповідно доказом виникнення податкового боргу відповідача.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України), контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. 
Згідно з пунктом 54.5. статті 54 ПК України якщо згідно з  нормами  цієї  статті  сума  грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми,  проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку,  встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1– 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно із підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, що перебувають у власності фізичних осіб, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. 
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). 
Як визначено пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. 
Згідно із пунктом 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. 
Відповідно до пунктом 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Згідно із пунктом 42.2 статті ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Встановлено, що податкові повідомлення-рішення №0003204-5705-2226 від 10.03.2020 та № 0233474-2406-2226 від 14.05.2021, а також податкова вимога форми "Ф" №28404-22 від 11.09.2017 на суму 3570,40 грн, направлені відповідачу за неналежною адресою, а тому не можуть вважатись належним чином врученими відповідачу.
Таким чином, податкове зобов`язання, визначене вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не набуло статусу узгодженого, а тому у відповідача не виник обов`язок щодо сплати такого зобов`язання та, відповідно, у відповідача не виник податковий боргу у зв`язку із несплатою такого податкового зобов`язання. 
Також невручення відповідачу податкової вимоги унеможливлює стягнення податкового боргу.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.