КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне  провадження:                                                    Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/5139/2023
 
                                      П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
        м. Київ                                                                                  Справа №357/7490/23
 
15 листопада 2023 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
 
при секретарі  - Смолко А.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного  суду Київської області  від  05 жовтня 2023 року  в справі про адміністративне правопорушення   за  ч.1 ст. 130  КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою Білоцерківського міськрайонного  суду Київської області  від  05 жовтня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян  в сумі 17000 грн.,  з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
Звільнено ОСОБА_1   від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій.
 Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного  суду Київської області  від  05 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі.
Апеляційну  скаргу  обґрунтовує  тим, що постанова суду першої інстанції  ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
          Зазначає, що не погоджується із висновком суду першої інстанції, який викладений в оскаржуваній постанові від 05 жовтня 2023 року,  про належність та допустимість такого доказу у справі, як долучений до справи відеозапис події за участі  ОСОБА_1 , зроблений  на мобільний телефон працівника поліції, так як  такий висновок  суду є  хибними та необґрунтованими.
         Вказує на те, що положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року визначений перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відео фіксацію. До таких пристроїв віднесено автомобільну систему технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіо запису,безпілотний літальний апарат та відео реєстратор (нагрудна боді-камера).
       Зазначає, що в оскаржуваній постанові від 05 жовтня 2023 року судом першої інстанції встановлено, що відеозапис,  який був досліджений у судовому засіданні, на якому зафіксований момент проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійснено за допомогу особистого мобільного телефону працівника поліції. Однак дата та час події на відеозаписі відсутні. Вказує на те, що на відеозаписі не зафіксовано самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, даний відеозапис не містить повної інформації щодо спілкування поліцейських із ОСОБА_1 з моменту  зупинки транспортного засобу і до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення.
          Апелянт вважає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи та при прийнятті оскаржуваного судового  рішення  не були враховані та оцінені всі обставини справи. 
         Вказує на те, що судом були залишені поза увагою та проігноровані  його доводи та доводи його захисника щодо недопустимості прийняття судом першої інстанції результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який був проведений газоаналізатором Drager  «Alcotest №6810», оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо відповідності та сертифікації даного газоаналізатора.
        Зазначає, що результат проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що був проведений відносно ОСОБА_1 працівниками поліції 11 червня 2023 року з використанням спеціального технічного засобу Drager  «Alcotest №6810», який з 2015 року не постачається офіційний дистриб`ютором на територію України, не відповідає Декларації про відповідність вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів від 20 вересня 2019 року та сертифікату відповідності від 18 лютого 2019 року, термін дії яких минув 07 червня 2023 року, а тому не повинен був прийматись судом першої інстанції як належний та допустимий доказ перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
          Посилається також на те, що  суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а протокол про адміністративне правопорушення було складено із порушенням вимог ст. ст.256, 266 КУпАП, з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, а тому висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,  вважає  необґрунтованим.
         В судовому  засіданні  захисник  ОСОБА_1   Воінов  Артур Олегович  повністю підтримав  доводи апеляційної скарги та  просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі .
          ОСОБА_1   в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, в судовому  засіданні присутній його повноважний захисник,  клопотання про те, що він  бажає брати особисту участь у розгляді справи в суді  апеляційної інстанції, не подавав,  а тому  суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.
       Представник Київської міської прокуратури в судове засідання також не з`явився,  про  день та час  розгляду справи судом повідомлений,  будь-яких заяв чи клопотань  на адресу суду  не надав, а тому суд вважає можливим розгляд справи  у відсутності представника  прокуратури.
Заслухавши доповідь судді  Ратнікової В.М.,  пояснення  захисника  ОСОБА_1 -Воінова А.О., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави,  з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції  посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України  кожен зобов`язаний неухильно додержуватися  Конституції України  та законів України, не посягати  на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно вимог  пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху,  водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції  у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті  266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,   огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 501017, складеного інспектором ВРПП Білоцерківського РУП лейтенант поліції Кучерук Владиславом Васильовичем,  11 червня 2023 року, о 10 год. 15 хв., в м. Києві по просп. Шухевича,8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel», державний номерний знакНОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 тест № 6718  - результат 0,58 проміле. Водій порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність  ч.1 ст.130 КУпАП. У вказаному протоколі ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з протоколом ознайомлений. 
Відповідно до чеку тестування на  алкоголь  до протоколу серії ААД № 501017, результат тестування   ОСОБА_1   22.08.1988 року на  приладі  «Drager Alcotest 6810» - 0,58 %.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1  було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Огляд проведений за допомогою  Alcotest Drager 6810. Результат позитивний 0,58%. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його  підписом у  акті огляду.
З наявної у справі розписки  ОСОБА_2   від  11.06.2023 року вбачається, що  вона зобов`язується  відсторонити свого чоловіка   ОСОБА_1 від керування  т.з. Opel»,   НОМЕР_1 до повного його  витверезення та  буде нести відповідальність  за зберігання та цілісність  автомобіля.
 З долученого до справи  та дослідженого в судовому засіданні відеозапису події встановлено, що працівниками поліції в ході патрулювання було зупинено транспортний засіб «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівником поліції було  виявлено у нього  ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота. В подальшому водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою  газоаналізаторат «Алкотест 6810», на що  водій  погодився.  Після контрольного забору повітря, водієм  було пройдено тест, результат тесту- 0,58 %. Працівниками  поліції було  повідомлено  водія, що відносно  нього буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.Будь-яких заперечень щодо порядку огляду та його результатів водій  не висловлював.
Аналізуючи вище викладене в сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення   ОСОБА_1   п. 2.9 а ПДР України та  про наявність  підстав для  притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відеозапис що міститься в матеріалах справи, є неналежним доказом, оскільки здійснювався на мобільний телефон працівника поліції,  суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне. 
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, ст.251 КУпАП  встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаною  нормою закону не встановлено вичерпний перелік  документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.
Таким чином, відеозапис, здійснений працівником поліції із застосуванням мобільного телефону, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.
        З вказаного  відеозапису чітко вбачається, що на ньому зафіксовано  автомобіль  червоного кольору  «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , спілкування  поліцейських з водієм ОСОБА_1 та проходження ним огляду на стан  сп`яніння  на місці зупинки, зафіксовано, що водійпогодився із  пропозицією поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у запропонований поліцейським спосіб.
         Окрім того, вказаний відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та  наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини   ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта щодо неналежності показань газоаналізатора "Alcotest 6810", так як  в матеріалах справи відсутні докази щодо відповідності та сертифікації даного газоаналізатора відхиляються судом, з огляду на таке.
Так, п. 1 та п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року,  визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. 
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.
Таким чином газоаналізатори виробництва компанії DragerSafety AG &Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.
Останнє калібрування спеціального технічного засобу, з використанням якого проводився огляд  ОСОБА_1 , було проведено 23 лютого 2023 року, що підтверджується даними з його роздрукованого чеку.
Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор DragerAlcotest 6810.
Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин справи та наданих на їх підтвердження доказів.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції  і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 .
Керуючись  ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного  суду Київської області  від  05 жовтня 2023 року  залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  

  Суддя: