Номер провадження: 22-ц/813/7637/23 
Справа № 522/4240/15-ц
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/4240/15-ц
Номер провадження: 22-ц/813/7637/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя – доповідач),
- суддів – Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Трофименка О.О., 

учасники справи: 
- заявник – ОСОБА_1 ,
- заінтересована особа -  ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа від 08 березня 2023 року по справі № 522/4240/15-ц, таким що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою адвоката Ялової Юлії Олександрівни, діючої від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену в складі судді Чернявської Л.М. 21 серпня 2023 року, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:
2. Описова частина
Короткий зміст заяви

У липні 2023 року представник ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просив суд: 1) зупинити виконання за виконавчим листом, виданим 08.03.2023 Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення від 11.07.2019 у справі №522/4240/15-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до розгляду заяви; 2) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 08.03.2023 Приморським районним судом м.Одеси на виконання рішення від 11.07.2019 у справі №522/4240/15-ц, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В обґрунтування заяви зазначено, що 11.07.2019 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ч. квартири під АДРЕСА_1 . Повністю задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання права власності, визначення порядку користування квартирою та вселення, припинення права на частку у спільному майні – автомобілі HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визнано право власності на грошову компенсацію та стягнуто грошову компенсацію у розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини вказаного автомобіля.
06.02.2020 року постановою Одеського апеляційного суду рішення суду першої інстанції від 11.07.2019 року скасовано в частині, що стосується поділу спільного майна подружжя - автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У вказаній частині ухвалено нове рішення, яким визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності по частині на автомобіль марки HONDA, модель CIVIC, легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В решті рішення залишено без змін.
Не зважаючи на вказане, 08.03.2023 року канцелярією Приморського районного суду м. Одеси видано виконавчий лист на виконання скасованої частини рішення від 11.07.2019 у справі №522/4240/15-ц на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Отриманий виконавчий лист від 08.03.2023 пред`явлений ОСОБА_2 до примусового виконання приватному виконавцю Одеського виконавчого округу Парфьонову Г.В., який відкрив 04.07.2023 виконавче провадження АСВП № 72169061 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі - 129 035,00 грн.. В межах виконавчого провадження, арештовано майно та рахунки боржника. У такий спосіб, виконується рішення, яке скасовано та не підлягає виконанню (Т. 4, а. с. 1 - 3).

Позиція відповідача в суді першої інстанції

ОСОБА_2 в письмових поясненнях просить відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню. 
Зазначає, що виконавчий лист виданий у справі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, тому помилки при його видачі не має (Т. 4, а. с. 28 - 30).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2023 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа від 08 березня 2023 року по справі № 522/4240/15-ц таким, що не підлягає виконанню.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий 08 березня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року по справі № 522/4240/15-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвала суду мотивована тим, що 08.03.2023 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист на виконання скасованої частини рішення від 11.07.2019 у справі №522/4240/15-ц – на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі - 129 035, 00 грн. в рахунок вартості частини автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки заявником доведено наявність визначених ст. 432 ЦПК України обставин (Т. 4, а. с. 32 - 33).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Ялова Ю.О., діюча від імені ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2023 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не підпадають під обставини справи, так як виконавчий лист було видано судом першої інстанції після перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Тобто після прийняття остаточного рішення. Виконавчий лист виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Тому будь-якої помилки в його видачі не має (Т. 4, а. с. 40 - 41).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.09.2023року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Ялової Ю.О., діючої від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2023 року(Т. 4, а. с. 44 - 44 зворотна сторона).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.09.2023 року справу призначено до розгляду у приміщенні у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 4, а. с. 52).
13.11.2023 року від адвоката Ялової Ю.О., діючої від імені ОСОБА_2 , надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. У вказаній заяві просить апеляційну скаргу задовольнити.
23.11.2023 року від адвоката Доніної Л.А., діючої від імені ОСОБА_1 , надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Ялової Ю.О., діючої від імені ОСОБА_2 , непідлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11.07.2019 року (справа №522/4240/15-ц) частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ч. квартири під АДРЕСА_1 . Повністю задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання права власності, визначення порядку користування квартирою та вселення, припинення права на частку у спільному майні – автомобілі HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визнано право власності на грошову компенсацію та стягнуто грошову компенсацію у розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини цього автомобіля (Т. 2, а. с. 103 - 105).
Постановою Одеського апеляційного суду від 06.02.2020 року задоволено частково апеляційну скаргу адвоката Доніної Л.А., діючої від імені ОСОБА_1 .. Рішення суду першої інстанції від 11.07.2019 року скасовано в частині поділу спільного майна подружжя - автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У вказаній частині ухвалено нове рішення, яким визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності - по частині на автомобіль марки HONDA, модель CIVIC, легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В решті рішення залишено без змін (Т. 2, а. с. 169 - 178).
Постановою Верховного Суду від 07 вересня 2020 року касаційну скаргу адвоката Доніної Л.А., діючої від імені ОСОБА_1 , залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року щодо вирішення зустрічних позовних вимог у нескасованій під час апеляційного перегляду частині та постанову Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року залишено без змін (Т. 3, а. с. 56 - 62).
08.03.2023 року Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист у справі №522/4240/15-ц на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Т. 4, а. с. 17).
Отриманий виконавчий лист від 08.03.2023 пред`явлений ОСОБА_2 до примусового виконання приватному виконавцю Одеського виконавчого округу Парфьонову Г.В., який відкрив 04.07.2023 року виконавче провадження АСВП № 72169061 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі - 129 035,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (Т. 4, а. с. 16).
По справі виникли правовідносини щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам законодавства.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.
Як встановлено матеріалами справи рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11.07.2019 року (справа №522/4240/15-ц) частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ч. квартири під АДРЕСА_1 . Повністю задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання права власності, визначення порядку користування квартирою та вселення, припинення права на частку у спільному майні – автомобілі HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визнано право власності на грошову компенсацію та стягнуто грошову компенсацію у розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини цього автомобіля (Т. 2, а. с. 103 - 105).
Постановою Одеського апеляційного суду від 06.02.2020 року задоволено частково апеляційну скаргу адвоката Доніної Л.А., діючої від імені ОСОБА_1 .. Рішення суду першої інстанції від 11.07.2019 року скасовано в частині поділу спільного майна подружжя - автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У вказаній частині ухвалено нове рішення, яким визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності - по частині на автомобіль марки HONDA, модель CIVIC, легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В решті рішення залишено без змін (Т. 2, а. с. 169 - 178).
Постановою Верховного Суду від 07 вересня 2020 року касаційну скаргу адвоката Доніної Л.А., діючої від імені ОСОБА_1 , залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року щодо вирішення зустрічних позовних вимог у нескасованій під час апеляційного перегляду частині та постанову Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року залишено без змін (Т. 3, а. с. 56 - 62).
Відповідно до положень ст. 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Отже, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 в частині поділу спільного майна подружжя - автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 скасоване та у вказаній частині прийнято нове рішення, яким визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності по частині на автомобіль марки HONDA, модель CIVIC, легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
08.03.2023 року Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист на виконання скасованої частини рішення від 11.07.2019 у справі №522/4240/15-ц, а саме - на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі - 129 035,00 грн. в рахунок вартості частини автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Тому видаючи виконавчий лист в частині рішення, яке було скасовано апеляційним судом, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у ОСОБА_1 відсутній обов`язок у сплаті на користь ОСОБА_2 грошової компенсації. Тому вказане свідчить про помилковість видачі виконавчого листа на виконання скасованої частини рішення.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, ці доводи не спростовують висновків про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 ..

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Ялової Ю.О., діючої від імені ОСОБА_2 , є безпідставними, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є справедливою, законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Ялової Ю.О., діючої від імені ОСОБА_2 , відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ялової Юлії Олександрівни, діючої від імені ОСОБА_2 , – залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2023 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 12 грудня 2023 року.
Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе