ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 листопада 2023 року                місто Чернівці справа №727/9503/23
провадження №22-ц/822/904/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н.К., 
Суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.
секретар Петранюк Ю.Т.
учасники справи: 
скаржник – ОСОБА_1 , 
заінтересована особа – ОСОБА_2 ,
особа, дії якої оскаржуються – старший державний виконавець Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 жовтня 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук В.А. на дії державного виконавця, головуючий в суді першої інстанції суддя Одовічен Я.В.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця.
Посилався на те, що на виконанні в Першому відділі ДВС м.Чернівці перебуває виконавче провадження №38528932 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2012 року і до повноліття дитини з подальшою індексацією відповідно до Закону.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2016 року стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму індексації аліментів у розмірі 6311 грн. 20 коп.
24 жовтня 2017 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму індексації аліментів за період з січня 2016 року по травень 2016 року у розмірі 2880 грн. 59 коп.
На виконання вказаних рішень, державним виконавцем було здійснено розрахунок індексації, відповідно до якого загальна сума індексації, яка підлягає стягненню з боржника, становить 108 222 грн. 40 коп. 
Із аналізу вказаного розрахунку вбачається, що виконавець визначив базовим місяцем в розрахунку вересень 2012 року, а розрахунок індексації проводив, виходячи не з розміру аліментів, а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У той же час для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, індекс споживчих цін для проведення індексації обчислюють із дня набрання чинності Законом №1368. Тобто для таких аліментів базовим є червень 2016 року.
Відтак базовим місяцем, з якого починає нараховуватись індексація є червень 2016 року, а тому розрахунок державного виконавця, є неправильним.
З урахуванням проведеного розрахунку, за період з червня 2016 року по грудень 2022 року сума індексації становить 23 000 грн. 70 коп.
Просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчука В.А. щодо складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №385228932 на суму 108 222 грн. 40 коп.
Визнати розрахунок заборгованості зі сплати індексації аліментів у виконавчому провадженні №385228932 на суму 108222 грн. 40 коп. неправомірним.
Зобов`язати старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчука В.А. здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №385228932.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 жовтня 2023 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , старший державний виконавець Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук В.А. на дії державного виконавця – задоволено.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчука В.А. щодо складення розрахунку заборгованості зі сплати індексації аліментів у виконавчому провадженні №38528932 на суму 108222 грн. 40 коп.
Визнано розрахунок заборгованості зі сплати індексації аліментів у виконавчому провадженні №38528932 на суму 108222 грн. 40 коп. неправомірним.
Зобов`язано державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перерахунок заборгованості по індексації аліментів у виконавчому провадженні №38528932.

Додатковою ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 27 жовтня 2023 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (код ЄДРПОУ 41659926) на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги 
На ухвалу суду від 17 жовтня 2023 року  ОСОБА_2  подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та у в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
Посилалася на те, що у даній справі виник спір з приводу встановлення базового місяця з якого слід проводити індексацію аліментів, однак саме ця обставина досліджувалася Стрийським міськрайонним судом при розгляді справ № 456/115/16 ц., №456/1806/17, де визначено базовим місяцем для проведення індексації - жовтень 2012 року, про що зазначено у мотивувальних частинах відповідних рішень судів прийнятих за результатами розгляду вказаних справ.
До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» (№ 1282-ХІІ від 03 липня 1991року). У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.
Розрахунок заборгованості індексації аліментів у виконавчому провадженні №38528932 державним виконавцем проведено з місяця наступного в якому призначені аліменти - жовтень 2012. Починаючи з жовтня 2012 року приріст індексу споживчих цін наростаючим підсумком перевищив поріг індексації у розмірі 101 відсоток у лютому 2014 року.
Відповідно до частин першої, третьої пункту 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Тому величина приросту індексу споживчих цін 1,14% застосовується для індексації аліментів з квітня 2014 року, місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін за лютий 2014 року. Отже, період проведення індексації жовтень 2012 по грудень 2022 рік.
Судом першої інстанції невірно витлумачені обставини справи. Так у мотивувальній частині оскаржуваної Ухвали суду зазначено : «Як було встановлено судом, розмір аліментів на утримання дитини, що було стягнуто судом у твердій грошовій сумі визначено у сумі 800 гривень.», що не відповідає дійсності так як розмір аліментів на утримання дитини, що було стягнуто судом у твердій грошовій сумі визначено у сумі 800 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону.
Розмір призначених судом аліментів уже був проіндексований, що підтверджується рішеннями Стрийського міськрайонного суду.
Індексована сума аліментів, що підлягала стягненню у червні 2017 року становила -1694,40 грн.
Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року, справа №947/14712/20, провадження №61-7126св21, зазначив: «При цьому розрахунок розміру аліментів, здійснений апеляційним судом на підставі статті 182 СК України (у редакції Закону України № 2037ЛТІІ від 17 травня 2017 року), не застосовується до спірних правовідносин, оскільки індексована сума аліментів за період з 07 липня 2017 року до 01 червня 2020 року є більшою, ніж сума аліментів, визначена апеляційним судом за вказаний період.
Зазначене не суперечить статті 182 СК України (у редакції Закону України № 2037- VIII від 17 травня 2017 року) та відповідає якнайкращим інтересам дитини.».
З метою визначення, чи застосовуються до спірних правовідносин норми вказаного закону слід порівняти індексований розмір аліментів за період з 07 липня 2017 року до грудня 2022 року та розрахунок розміру аліментів, здійснений судом першої інстанції на підставі статті 182 СК України (у редакції Закону України №2037Л/Ш від 17 травня 2017 року) (50% розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 років).
Не може бути розмір індексованих аліментів у червні 2017 року - 1694,40 грн., а у липні 2017 року - 888,50 грн. - з метою «посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», та відповідати якнайкращим інтересам дитини.
На переконання стягувача, державним виконавцем до розрахунку індексації суми аліментів включено графу прожитковий мінімум з метою порівняння розміру індексованих аліментів та обчислених відповідно до ст.182 СК України (у редакції Закону України № 2037-УІІІ від 17 травня 2017 року).
Суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем при визначенні розміру індексації використовувались показники коефіцієнту індексації та прожиткового мінімуму. Судом першої інстанції не проводилося розрахунку індексації аліментів, тому відсутні підстави до такого висновку.
На правильність проведення розрахунку індексації аліментів державним виконавцем, вказує та обставина, що у рішенні Стрийського міськрайонного суду від 24 жовтня 2017 року, зазначено: «З розрахунку індексації аліментів в твердій грошовій сумі 800,00 грн., які надані спеціалістом Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради, вбачається, що індексація аліментів з січня 2016 року по травень 2016 року становила 628,80 грн. щомісяця». Отже, дана обставина встановлена судовим рішенням між тими самими сторонами з тих самих підстав, рішення набрало законної сили, виконане боржником.
В оскаржуваному розрахунку індексації аліментів за вказаний період - січень 2016 р., лютий 2016 р., березень 2016 р., травень 2016 р., в графі «сума індексації (грн.)» вказано - січень 2016 року - 628,80 грн.; лютий 2016 року - 628,80 грн.; березень 2016 року - 628,80 грн.; травень 2016 року - 628,80 грн.
З огляду на викладене, є неправильним висновок суду першої інстанції про те, що державним виконавцем невірно застосований алгоритм розрахунку індексації аліментів, при складанні оскаржуваного розрахунку.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поляк М.В. вказала, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Посилалася на те, що для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, індекс споживчих цін для проведення індексації обчислюють із дня набрання чинності Законом №1368. Тобто для таких аліментів базовим є червень 2016 року.
Апелянт у скарзі наводить неправильну формулу для розрахунку та підміняє поняття, зокрема сум зарплати, аліментів та прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
ОСОБА_1 здійснено розрахунок за формулою, застосованою Верховним Судом, де враховано базовий місяць для обрахування індексації червень 2016 року.
Індекс інфляції споживчих цін у червні 2016 року становив 99,8%, липні – 99,9%, серпні - 99,7%, вересні – 101,8%, жовтні – 102,8%. Вказані показники перемножуються: 0,998*0,999*0,997* 1,018*1,028=1,0402. Вказаний показник множиться на 100: 1,0402*100=104,02%. Вказаний показник перевищив 103% у жовтні 2016 року, а тому вперше індексація нараховуватиметься у жовтні 2016 року.
Так, від вказаного показника слід відняти 100, а у результаті отримаємо коефіцієнт індексу інфляції: 104, 02-100=4,2. Після обчислення даних показників слід рахувати суму індексації за певний період за наступною формулою: (сума аліментів) * (ІСЦ)/100%)=800*4.2/100=33.6.
Тобто індексація за жовтень 2016 року дорівнює 33,6 грн.
Для визначення наступного місяця, коли інфляція перевищила 103% слід виконати наступні математичні дії: індекси інфляції за наступні місяці слід перемножити, поки добуток знову не перевищить 103%. Так, у листопаді 2016 року індекс інфляції становив 101,8%, грудні – 100,9%, січні 2017 року – 101, 1%. Добуток множення даних показників дорівнює 103,8%. Тобто коефіцієнт індексу інфляції дорівнює 3,8. Для визначення коефіцієнту індексації за наступні періоди слід попередній показник коефіцієнту інфляції та показник за поточний період слід до кожного з них додати 100, (4,2+100=104,2, 3,8+100=103,8), дані показники ділимо на 100 та перемножуємо одне на одного.
Від даної цифри віднімаємо 100 та відповідно отримуємо коефіцієнт індексації. Саме таким чином ми отримуємо коефіцієнт індексації за період березень-червень 2017 року, який становить 7,9. Аналогічно обчислюються коефіцієнти інфляції за наступні звітні періоди.
У результаті проведення вказаних обчислень сума індексації складає 23 000 грн. 70 коп.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що оскаржуваний розрахунок виконавця здійснений неправильно, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає. 

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга містить доводи щодо оскарження додаткової ухвали суду Шевченківського районного суду м.Чернівців від 27 жовтня 2023 року. 

Фактичні обставини справи, встановлені судами
На виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавчий лист 2-2375/12, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці 20 березня 2013 року про стягнення аліментів з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2012 року і до повноліття дитини з подальшою індексацією відповідно до закону.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму індексації аліментів у розмірі 6311 грн. 20 коп. 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/1806/17 від 24 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму індексації аліментів за період з січня 2016 року по травень 2016 року включно в розмірі 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 59 коп.
Вказані обставини сторонами не заперечуються.
Із розрахунку заборгованості індексації аліментів у виконавчому провадженні №38528932, державним виконавцем було визначено розмір індексації аліментів за період з квітня 2014 року по грудень 2022 року у розмірі 108 222 грн. 40 коп. (а.с.9-12).
21 листопада 2023 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Поляк М.В. про стягнення судових витрат на правничу допомогу. 

Позиція апеляційного суду
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотиви та доводи, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права переглядаючи рішення
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення суду першої інстанції вказаним вимогам відповідає.
Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 виходив з того, що державним виконавцем в оскаржуваному розрахунку індексації аліментів у розмірі 108 222 грн. 40 коп. застосовано неправильний алгоритм для розрахунку суми індексації аліментів, зокрема застосовано для розрахунку індексації не вірний розмір аліментів, який не відповідає рішенню суду та вимогам Закону.
Окрім того, державним виконавцем, невірно для визначення суми індексації аліментів застосовано показники коефіцієнту індексації замість величини приросту індексу інфляції.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Крім того, державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.
Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
В порядку судового контролю за виконанням судових рішень, на підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно норм частин третьої, четвертої, восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» сума заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України; спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Частинами першою та другою статті 184 СК України визначено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» (від 03 липня 1991року № 1282-XII). У частині першій статті 2 цього Закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.
Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій  у справі № 6-113цс13, висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Індексація грошових доходів населення – це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).
Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі – Порядок № 1078).
Відповідно до положень частин першої–четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (який набув чинності 01 січня 2016 року) у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103».
Отже, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» можна зробити висновок, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 01 січня 2016 року, з 01 січня 2016 року така індексація проводиться у разі перевищення 103 відсотки.
При цьому, з огляду на Порядок № 1078, зокрема Додаток 1 «Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації» до Порядку, індексація проводиться щомісячно (колонка «Величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації» у таблиці Додатку 1), починаючи з місяця, у якому величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації і подальша зміна розміру індексації відбувається у разі, коли індекс споживчих цін наростаючим підсумком знову перевищить поріг індексації.
Відповідно до абзаців один, два пункту 104 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.
Таким чином, аналіз викладеного свідчить про те, що державний виконавець повинен обчислювати індекс інфляції шляхом наростаючого підсумку, починаючи з місяця встановлення розміру аліментів.
Відповідно до частин першої, третьої пункту 11 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Приклад визначення величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації наведено у Додатку №1 до Порядку № 1078 та обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат: множення грошового доходу, що підлягає індексації (це сума аліментів), на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. 
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №686/5088/20.
Зведена таблиця індексів інфляції за розрахунковий період з 2016 року по грудень 2022 року за офіційними даними Держстату (%) та згідно Урядового кур`єру складала: 
-2016 рік: січень - 100,9; лютий - 99,6; березень - 101,0; квітень - 103,5; травень - 100,1; червень - 99,8; липень - 99,9, серпень - 99,7; вересень - 101,8; жовтень - 102,8; листопад - 101,8; грудень - 100,9; 
-2017 рік: січень - 101,1; лютий - 101,0; березень - 101,8; квітень - 100,9; травень - 101,3; червень -101,6; липень - 100,2; серпень - 99,9; вересень - 102,0; жовтень - 101,2; листопад - 100,9; грудень - 101,0; 
-2018 рік: січень - 101,5; лютий - 100,9; березень - 101,1; квітень - 100,8; травень - 100,0; червень - 100,0; липень - 99,3: серпень - 100,0; вересень - 101,9; жовтень - 101,7; листопад - 101,4; грудень - 100,8; 
-2019 рік: січень - 101,0; лютий - 100,5; березень - 100,9; квітень - 101,0; травень - 100,7; червень - 99,5; липень - 99,4; серпень - 99,7; вересень - 100,7; жовтень - 100,7; листопада - 100,1; грудень - 99,8; 
-2020 рік: січень - 100,2; лютий - 99,7; березень - 100,8; квітень - 100,8; травень - 100,3; червень - 100,2; липень - 99,4; серпень - 99,8; вересень - 100,5; жовтень - 101,0; листопад - 101,3; грудень - 100,9; 
-2021 рік: січень - 101,3; лютий - 101,0; березень - 101,7; квітень - 100,7; травень - 101,3; червень - 100,2; липень - 100,1; серпень - 99,8; вересень - 101,2; жовтень - 100,9; листопад - 100,8; грудень - 100,6; 
-2022 рік: січень - 101,3; лютий - 101,6; березень - 104,5; квітень - 103,1; травень - 102,7; червень - 103,1; липень - 100,7; серпень - 101,1; вересень - 101,9; жовтень - 102,5; листопад - 100,7; грудень - 100,7.
На підставі отриманих даних про індекс споживчих цін розраховується величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму індексації аліментів у розмірі 6311 грн. 20 коп. 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/1806/17 від 24 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму індексації аліментів за період з січня 2016 року по травень 2016 року включно в розмірі 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 59 коп.
Таким чином, вказаний період не може обчислюватись державним виконавцем в розрахунок індексації, оскільки за рішеннями суду за період по травень 2016 року включно з ОСОБА_1 стягнуто індекс інфляції. А тому, базовим місяцем для обчислення індексації є червень 2016 року.
Із розрахунку заборгованості індексації аліментів у виконавчому провадженні №38528932, державним виконавцем Шевчук В.А. було визначено розмір індексації аліментів за період з квітня 2014 року по грудень 2022 року у розмірі 108 222 грн. 40 коп. (а.с.9-12).
Між тим, із оскаржуваного розрахунку заборгованості не можливо визначити, яким чином державним виконавцем був здійснений вказаний розрахунок, який алгоритм та яку формулу використовував виконавець під час обчислення індексації не зрозуміло. 
При цьому, із наведеного розрахунку заборгованості вбачається, що державним виконавцем при визначенні розміру індексації використовувались такі показники як: перша колонка - коефіцієнт індексації, друга колонка - прожитковий мінімум.
Судом встановлено, що розмір аліментів на утримання дитини, що було стягнуто судом у твердій грошовій сумі визначено у сумі 800 гривень.
Починаючи з липня 2017 року, після досягнення дитиною шести років та збільшення законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів, виникла необхідність приводити розмір аліментів, визначений судом, до мінімального, тобто 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до Законів України про державний бюджет на 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки, мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років становив: з 01.07.2017 по 01.12.2017 року - 888,50 грн., з 01.12.2017 року по 01.07.2018 року - 930 грн.; з 01.07.2018 року по 01.12.2018 року - 972 грн.; з 01.12.2018 року по 01.07.2019 року - 1013 грн. 50 коп.; з 01.07.2019 року по 01.12.2019 року - 1059 грн.; з 01.12.2019 року по 01.07.2020 року - 1109 грн.; з 01.07.2020 року по 01.12.2020 року - 1159 грн.; з 01.12.2020 року по 01.07.2021 року - 1197 грн. 50 коп.; з 01.07.2021 року по 01.12.2021 року - 1255 грн.; з 01.12.2021 року по 01.07.2022 року - 1309 грн.; з 01.07.2022 по 01.12.2022 року - 1372 грн.; з 01.12.2022 року - 1416 грн. 50 коп.
Саме такі розміри аліментів повинні були застосовуватись державним виконавцем для визначення розміру індексації. 
Крім цього, державним виконавцем, невірно для визначення суми індексації аліментів застосовано показники коефіцієнту індексації, замість величини приросту індексу споживчих цін.
Таким чином, державним виконавцем були допущені порушення норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, застосовано неправильний алгоритм та формулу для розрахунку суми індексації аліментів, а тому оскаржуваний розрахунок не відповідає вище вказаним нормам Закону.
Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про визнання розрахунку заборгованості зі сплати індексації аліментів на суму 108 222 грн. 40 коп. неправомірною та зобов`язання державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перерахунок заборгованості по індексації аліментів у виконавчому провадженні №38528932. прийшов до правильних висновків, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
Інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухваленої ухвали не впливають.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 Відповідно до статті 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Поляк М.В. на підставі Ордеру серії СЕ №1012549 від 09 листопада 2023 року, виданого на підставі Договору про надання правової допомоги №16/23 від 16 січня 2023 року (а.с.117).
21 листопада 2023 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Поляк М.В. про стягнення з державного виконавця судових витрат на правничу допомогу (а.с.119). 
Копія відповідного клопотання про стягнення судових витрат з додатками надіслана ОСОБА_2 та до Першого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується фіскальним чеком та фото з екрану про відправку листа на електронну пошту (а.с.122, 123, 125-126).
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які були понесені у зв`язку з переглядом вказаної справи в суді апеляційної інстанції, представником  ОСОБА_1 , адвокатом Поляк М.В. було надано: - звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із переглядом справи №727/9503/23в суді апеляційної інстанції від 21 листопада 2023 року (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом); копію квитанції до прибуткового касового ордера №21/23/1 від 21 листопада 2023 року на суму 8040 грн. (а.с.120, 121).
Відповідно до п.4.1 витягу з договору №16/23 про надання юридичної (правничої) допомоги від 06 січня 2023 року укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» (АО), винагорода за послуги, що надаються АО, визначається за згодою АО та клієнта в межах 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді) до даного договору.
Згідно звіту (акту) про надані послуги ОСОБА_1 у зв`язку із переглядом справи в апеляційній інстанції від 21 листопада 2023 року, ОСОБА_1 надано правничу допомогу, кількість затраченого часу якої дорівнює 03 год. 00 хв., що становить 8040 грн. 00 коп. Обсяг роботи складається із: підготовки відзиву на апеляційну скаргу (2 год. 00 хв.); підготовки та представництво клієнта і суді апеляційної інстанції (1 год.), всього – 3 години.
Відповідно до квитанції Адвокатського об`єднання «Поляк і партнери» до прибуткового касового ордера №21/23/1 від 21 листопада 2023 року прийнято від ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги кошти у розмірі 8040 гривень.
Враховуючи вищевикладене, оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено повністю, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу наданих в суді апеляційної інстанції.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
У даній справі Перший відділ державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) не скористалися своїм процесуальним правом, звернутись до суду із клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене, заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення судових витрат слід задовольнити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 – 8040 грн. понесених судових витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 141, 367, 368, 374, 375, 381-384, 452 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  – залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 жовтня 2023 року – залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (код ЄДРПОУ 41659926), на користь ОСОБА_1 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 8040 гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий                                              Н.К. Височанська
Судді:                                                  І.М. Литвинюк
І.Б. Перепелюк