Справа № 752/16282/23                                                                                                Головуючий в суді І інстанції Токман Ю. Ф.
Провадження № 33/824/4696/2023                                                                                  Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2023 року                                                                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, ФОП, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
 
                                                     ВСТАНОВИВ:                                                
 
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, з відеозапису не вбачається, що він керував транспортним засобом. Вказує, що йому не було роз`яснено його права, та не направлено на обстеження до закладу охорони здоров`я.
Заслухавши доповідь судді та пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ігнатова Д.І., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №501592 від 23 липня 2023 року, ОСОБА_1 23 липня 2023 року о 05:39 у м. Києві на вул. Велика Васильківська, 72 керував автомобілем «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 (БЕЛЯЕВ), у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 0,44 %. 
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п.2.9а Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Слід також зазначити, що відповідно до положень п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння показали, що вміст алкоголю в його крові перевищує 0,2 ‰ і становить 0,44 ‰. 
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №501592 від 23 липня 2023 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; результатом тесту приладу «Drager», проведеного на місці зупинки, відповідно до якого у  ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0,44 ‰; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду; а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджується факт керування ним автомобілем, оцінюються судом критично, позаяк під час оформлення адміністративних матеріалів щодо нього ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем, навпаки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що він погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, підтверджує що напередодні вживав алкоголь та просить швидше завершити огляд, щоб він мав змогу їхати далі. 
Доводи апелянта про те, що поліцейські не роз`яснили його права, відхиляються судом як такі, що суперечать матеріалам справи, а саме: з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, що підтверджується його підписом на протоколі.
Твердження апелянта про те, що йому не запропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я, відхиляються судом з огляду на те, що огляд проводиться в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатами огляду, проведеному на місці події, разом з тим, у даному випадку,  ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, що підтверджується його підписом на Акті огляду та чеку приладу «Drager».
Крім цього, відхиляються доводи апелянта щодо того, що допустимий рівень алкоголю в крові становить 0,5‰, з огляду на те, що відповідно до вимог пункту 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно з інструкцією приладу «Drager Alkotest 6820», границі допустимої похибки для приладу «Drager Alkotest 6820» під час експлуатації у робочих умовах навколишнього середовища від - 5 °С до + 50 °С складають: для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка вимірювання пристрою становить ± 0,04% в діапазоні від 0,0 до 0,4 ‰, відносна похибка становить ± 10 % у діапазоні від 0,4 ‰ до 5,0 ‰. Тобто, з урахуванням можливої похибки, абсолютний результат тесту все одно перевищує 0,2 ‰, оскільки показник 0,44 ‰ перевищує значення можливої похибки - 0,24 ‰.
Відтак, вказаний результат огляду поза розумним сумнівом свідчить про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовуються законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та зводяться лише до власного тлумачення апелянтом норм законодавства.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9.а ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -    
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                     Ярослав МЕЛЬНИК