Номер провадження: 22-ц/813/7105/23 
Справа № 519/313/20
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                           ПОСТАНОВА
Іменем України
27.11.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В., 
за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство "Укртранснафта",
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Прокопчук Аліна Володимирівна ,
на рішення Южного міського суду Одеської області від 15 вересня 2021 року,
за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укртранснафта" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, 
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Укртранснафта" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого зазначив, що 29 жовтня 2003 року він прийнятий на роботу на посаду командира відділення пересувних патрулів служби безпеки Морського нафтового терміналу «Південний» філії «Магістральні нафтопродукти «Дружба» ВАТ «Укртранснафта». 27 грудня 2019 року отримав попередження про скорочення посади механіка транспортної дільниці МНТ «Південний» АТ «Укртранснафта» та наступне звільнення з займаної посади. Одночасно відповідач в зазначеному попередженні вказав інформацію про відсутність підходящої роботи та відповідних вакантних посад в АТ «Укртранснафта» станом на 18 грудня 2019 року.
27 лютого 2020 року позивача звільнено з займаної посади механіка транспортної дільниці МНТ «Південний» АТ «Укртранснафта» у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та скороченням чисельності штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.
Вважає звільнення незаконним, оскільки відповідач формально підійшов до обов`язку працевлаштування позивача, згідно попередження про скорочення посади та наступне звільнення просто зазначив, що «одночасно інформуємо про відсутність підходящої роботи та відповідних вакантних посад в АТ «Укртранснафта» станом на 18 грудня 2019 року». Між тим, протягом 16-ти років роботи на підприємстві він виконував різнопланову роботу. Відповідач знехтував своїм обов`язком з надання пропозицій щодо іншої роботи.
Позивач також послався на те, що є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІ групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Умовами Колективного договору від 30 листопада 2018 року встановлено, що з метою реалізації вимог закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України», забезпечення соціального захисту осіб з інвалідністю в АТ «Укртранснафта» та створення необхідних умов для їх участі на рівні з усіма іншими працівниками в економічній і соціальній сферах діяльності товариства, роботодавець гарантує переважне право на залишення на роботі працівників, які є (стали) особами з інвалідністю при скороченні чисельності чи штату працівників будь-якого підрозділу в Товаристві.
ОСОБА_1 просив суд скасувати наказ № 202-к від 27 лютого 2020 року про його звільнення з роботи; поновити його на роботі в АТ «Укртранснафта»; стягнути на його користь з АТ «Укртранснафта» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 15 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 травня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що представником відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов було зазначено, що позивачу не пропонувались усі інші вакантні посади, так як вони були відсутні за весь період з моменту його попередження по день його звільнення, що підтверджується копіями штатного розпису товариства.
Під час розгляду справи не встановлено порушень вимог частин першої і сьомої статті 43 КЗпП України, так як звільнення позивача відбулось за попередньою згодою виборного профспілкового органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є позивач.
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про скорочення займаної посади та наступне звільнення через 2 місяці з моменту ознайомлення з попередженням, проінформований про відсутність підходящої роботи та вакантних посад в АТ «Укртранснафта» та про те, що ОПО АТ «Укртранснафта» м. Одеса, членом якої був позивач, прийняла рішення про надання згоди на його звільнення.
З наданих відповідачем до суду доказів вбачається, що позивач один займав посаду, яка була виключена із штатного розпису (скорочена), тому передбачене статтею 42 КЗпП України переважне право позивача на залишення на роботі не могло бути реалізоване.
Одеський апеляційний суд постановою від 26.05.2022 року апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення. Рішення Южного міського суду Одеської області віж19 вересня 2021 року залишив без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та відхилив доводи позивача про не проведення відповідачем попередніх консультацій з профспілковою організацією про майбутнє звільнення працівників, оскільки вони спростовуються тим, що 14 січня 2019 року АТ «Укртранснафта» звернулося з листом № 26-00/6/157 до об`єднаної профспілкової організації АТ «Укртранснафта» м. Одеса (далі - ОПО АТ «Укртранснафта»), зі змісту якого вбачається, що адміністрація товариства інформує про можливе скорочення чисельності і штату працівників за окремими функціональними напрямками та зміни істотних умов праці працівників АТ «Укртранснафта». 30 січня 2019 року відбулося спільне засідання ОПО АТ «Укртранснафта» та адміністрації АТ «Укртранснафта», на якому був розглянутий вказаний лист та прийнято рішення про взяття даної інформації до відома, звернуто увагу адміністрації на вирішення питання максимального забезпечення робочими місцями в товаристві, які підлягають скороченню, шляхом їх переведення на вакантні посади.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не повідомляв державну службу зайнятості про масове звільнення працівників колегія суддів відхилила, оскільки вказана обставина не зазначена серед підстав позову, судом першої інстанції ці обставини не досліджувалися, а в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Доводи ОСОБА_1 про те, що не прослідковується і не підтверджується зміна в організаційній структурі, оптимізація процесів, перерозподіл функціональних обов`язків колегія суддів відхилила, оскільки частиною третьою статті 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Таким чином, прийняття рішення про внесення змін до штатного розпису є компетенцією відповідача та є складовою права на управління діяльністю підприємством. Суд не вирішує питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників, так як вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу). Така правова позиція щодо застосування норм матеріального права в тотожних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 756/10727/16, від 07 серпня 2019 року у справі № 367/3870/16-ц.
Доводи скаржника про те, що відповідачем йому не було запропоновано вакантні посади під час попередження про звільнення та протягом всього часу попередження, колегія суддів не прийняла до уваги, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами про відсутність вакантних посад.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 04.07.2023 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнив частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2022 року скасував та справу № 519/313/20 передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що апеляційний суд: не звернув уваги на те, що позивач, зокрема вказував, що до його звільнення до штатного розпису товариства були введені нові посади, які пропонувались іншим працівниками та могли бути запропоновані йому, 27 лютого 2020 року відповідачем затверджений перелік таких вакантних посад, згідно якого у відповідача була наявна робота, яка відповідала його кваліфікації; не перевірив вказані доводи позивача та не надав оцінку переліку вакантних посад в АТ «Укртранснафта» від 27 лютого 2020 року, службовій записці до вказаного переліку про наявність вакантних посад станом на 27 лютого 2020 року; не з`ясував, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи позивачу у зв`язку зі скороченням його посади, та не врахував, що роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які існують на підприємстві і які може виконувати працівник, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Южного міського суду Одеської області від 15 вересня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що відповідачем порушено процедуру скорочення чисельності та штату працівників, зокрема, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», в частині строку надання профспілці інформації щодо таких заходів, крім того, роботодавець в порушення ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» не звернувся до державної служби зайнятості з повідомленням про звільнення працівників. Зазначив, що зміна в організаційній структурі, оптимізація процесів, перерозподіл функціональних обов`язків які зумовили необхідність проведення скорочення чисельності і штату, зазначену в наказі № 592-к від 17.12.2019 року не прослідковується, тому вважає звільнення на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України не обґрунтованим. Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що підприємством 27.02.2020 року затверджено перелік вакантних посад станом на 02.03.2020 року, вказаний перелік не надавався позивачу на ознайомлення, отже останньому не було запропоновано роботу в порядку переведення, а відтак вимога ст. 49-2 КЗпП не виконана. 

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.07.2023 року після повернення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції призначено до розгляду.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 06.11.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, долучив до матеріалів цивільної справи штатні розписи територіальних підрозділів АТ «Укртранснафта» станом на 02.03.2020 року, довідку про доходи позивача та службову записку від 27 лютого 2020 року, надані представником відповідача.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 27.11.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, долучив до матеріалів цивільної справи штатні розписи територіальних підрозділів АТ «Укртранснафта» станом на 27.02.2020 року, витяг зі статуту АТ «Укртранснафта», та клопотання про внесення змін до штатного розпису, довіреність № 25011, надані представником відповідача, з огляду на таке.
Пунктом третім статті 367 ЦПК України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.
Позивач під час розгляду справи зокрема вказував, що до його звільнення до штатного розпису товариства були введені нові посади, які пропонувались іншим працівниками та могли бути запропоновані йому, 27 лютого 2020 року відповідачем затверджений перелік таких вакантних посад, згідно якого у відповідача була наявна робота, яка відповідала його кваліфікації.
Однак вказані штатні розписи до матеріалів цивільної справи не долучено, та судом першої інстанції вказаним доводам позивача оцінки не надано.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.07.2023 року зазначив, що апеляційний суд не перевірив вказані доводи позивача та не надав оцінку переліку вакантних посад в АТ «Укртранснафта» від 27 лютого 2020 року, службовій записці до вказаного переліку про наявність вакантних посад станом на 27 лютого 2020 року; не з`ясував, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи позивачу у зв`язку зі скороченням його посади, та не врахував, що роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які існують на підприємстві і які може виконувати працівник, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне долучити до матеріалів справи та дослідити штатні розписи територіальних підрозділів АТ «Укртранснафта», надані представником відповідача та не вбачає у цьому випадку порушення принципу диспозитивної, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
В судове засідання позивач не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник позивача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про скорочення займаної посади та наступне звільнення через 2 місяці з моменту ознайомлення з попередженням, проінформований про відсутність підходящої роботи та вакантних посад в АТ «Укртранснафта».
Під час розгляду справи не встановлено порушень вимог частин першої і сьомої статті 43 КЗпП України, так як звільнення позивача відбулось за попередньою згодою виборного профспілкового органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є позивач.
З наданих відповідачем до суду доказів вбачається, що позивач один займав посаду, яка була виключена із штатного розпису (скорочена), тому передбачене статтею 42 КЗпП України переважне право позивача на залишення на роботі не могло бути реалізоване.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України  трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем зокрема у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 та 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року зазначено що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 29.10.2003 року по 27.02.2020 року перебував в трудових відносинах з АТ «Укртранснафта», з 01.10.2018 року згідно наказу АТ «Укртранснафта» № 642-К від 29.12.2017 обіймав посаду механіка Транспортної дільниці МНТ «Південий» АТ «Укртранснафта», що підтверджується записами у трудовій книжці, виданої на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
14.01.2019 року АТ «Укртранснафта» в особі генерального директора звернулося з листом № 26-00/6/157 до Об`єднаної профспілкової організації АТ «Укртранснафта» зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із переходом АТ «Укртранснафта» на цільову структуру за функціональними напрямками з урахуванням існуючих бізнес-процесів та зміною загального підходу до формування організаційно-управлінської структури Товариства, проведенням автоматизації виробничих процесів та продовженням впровадження діючих програм оптимізації операційної діяльності, а також, переходом на нові програмні продукти, запровадженням ERP системи SAP, адміністрація Товариства інформує про можливе скорочення чисельності і штату працівників за окремими функціональними напрямками та зміни істотних умов праці працівників АТ «Укртранснафта» в головному офісі (м. Київ) та територіальних офісах (м. Львів, м. Кременчук та м. Одеса) Товариства та виробничих підрозділах (м. Львів, м. Кременчук та м. Одеса).
30.01.2019 року відбулося спільне засідання Об`єднаного профспілкового комітету та адміністрації АТ «Укртранснафта» на якому розглянутий вказаний лист та прийнято рішення про взяття даної інформації до відома, звернуто увагу адміністрації на вирішення питання максимального забезпечення робочими місцями в товаристві, які підлягають скороченню, шляхом їх переведення на вакантні посади.
17.12.2019 року генеральним директором АТ «Укртранснафта» прийнято наказ № 592-К «Про скорочення окремих посад функціонального напрямку АТ «Укртранснафта» «Управління транспортним забезпеченням» у зв`язку з затвердженням нової організаційної структури функціонального напрямку АТ «Укртранснафта» «Управління транспортним забезпеченням», змінами в організації виробництва і праці, оптимізацією бізнес-процесів даного напрямку, перерозподілом функціональних обов`язків та, як наслідок, необхідністю скорочення чисельності та штату працівників.
Згідно Додатку № 3 до вказаного наказу підлягає скороченню посада механіка Транспортної дільниці МНТ «Південий», яку обіймав позивач.
Ураховуючи висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.03.2019 року у справі № 755/3495/16-ц, що прийняття рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою, колегія суддів вважає, оскільки АТ «Укртранснафта» вправі самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, суд не вирішує питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, так як вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності працівників,що стало підставою для звільнення  ОСОБА_1  на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.
27.12.2019 року ОСОБА_1 ознайомлений з попередженням від 26.12.2019 року № 26-03-92/9/1906-19 про скорочення посади та наступне звільнення.
27.02.2020 року на підставі наказу № 202-К позивач звільнений з посади механіка транспортної дільниці МНТ «Південний» АТ «Укртранснафта» з 28.02.2020 року у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та скороченням чисельності і штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Підставою звільнення в наказі зазначені наказ АТ «Укртранснафта» від 17.12.2019 року № 592-К «Про скорочення окремих посад функціонального напрямку АТ «Укртранснафта» «Управління транспортним забезпеченням», попередження про скорочення посади та наступне звільнення від 26.12.2019 року № 26-03-92/9/1906-19, подання на звільнення від 10.02.2020 року № 26-03/9/541-20, лист об`єднаної профспілкової організації АТ «Укртранснафта» м. Одеса від 24.02.2020 року № 483/6-20.
Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (ч. 1 ст. 43 КЗпП).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 43-1 КЗпП розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації.
ОСОБА_1 був членом Об`єднаної профспілкової організації АТ «Укртранснафта».
10.02.2020 року АТ «Укртранснафта» в особі генерального директора звернулося із поданням № 26-03/9/541-20 до голови об`єднаної профспілкової організації АТ «Укртранснафта» м. Одеса у якому просило надати згоду на звільнення механіка транспортної дільниці МНТ «Південний» ОСОБА_1 у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та скороченням чисельності і штату працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.
18.02.2020 року на засіданні Об`єднана профспілкова організація АТ «Укртранснафта» м. Одеса розглянула вищевказане подання та прийняла рішення про надання згоди на звільнення механіка транспортної дільниці МНТ «Південний» ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.
       Згідно зі статтею 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
        При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку працівникам (ч. 2 ст. 42 КЗпП України).
       Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що реалізація переважного права на залишення на роботі з урахуванням стажу та досвіду роботи працівника може мати місце у ситуації, коли скорочення штату стосується кількох аналогічних посад, а скороченню підлягає лише певна їх частина. 
Верховний Суд у постанові від 04 липня 2023 року погодився з висновком суду першої та апеляційної інстанцій про те, що переважне право позивача на залишення на роботі не могло бути реалізоване, оскільки застосування статті 42 КЗпП України можливе серед працівників, які обіймають однакові посади, а позивач один займав посаду з переліку тих, які були скорочені.
Відповідно до положень частини 5 статті 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Задовольняючи частково касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2022 року Верховний Суд у постанові від 04 липня 2023 року зазначив, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що позивач, зокрема вказував, що до його звільнення до штатного розпису товариства були введені нові посади, які пропонувались іншим працівниками та могли бути запропоновані йому, 27 лютого 2020 року відповідачем затверджений перелік таких вакантних посад, згідно якого у відповідача була наявна робота, яка відповідала його кваліфікації;не перевірив вказані доводи позивача та не надав оцінку переліку вакантних посад в АТ «Укртранснафта» від 27 лютого 2020 року, службовій записці до вказаного переліку про наявність вакантних посад станом на 27 лютого 2020 року; не з`ясував, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи позивачу у зв`язку зі скороченням його посади.
Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.
Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Аналогічний правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15.
При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15.
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівника при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштування працівника.
У першу чергу пропонується робота за відповідною спеціальністю, а якщо такої роботи немає, інша робота (як вакантна посада, що відповідає кваліфікації працівника, так і вакантна посада, що передбачає виконання роботи більш низької кваліфікації або з нижчим рівнем оплати праці), яку працівник може виконувати з урахуванням стану здоров`я.
Посилання позивача на те, що до його звільнення до штатного розпису товариства були введені нові посади, які пропонувались іншим працівниками та могли бути запропоновані йому, 27 лютого 2020 року відповідачем затверджений перелік таких вакантних посад, згідно якого у відповідача була наявна робота, яка відповідала його кваліфікації. Так, згідно додатку № 26-03/9/675/9-20 від 27 лютого 2020 року була наявна робота, яка відповідала кваліфікації апелянта, а саме: механік транспортної дільниці (м. Львів) БВО «Львів», слюсар з ремонту колісних транспортних засобів групи з ремонту автотранспорту транспортної дільниці (м. Кременчук) БВО «Кременчук», інженер з безпеки руху транспортної дільниці (м. Львів) БВО «Львів», начальник транспортної дільниці, старший інспектор сектору безпеки НПС «Августівка», охоронник групи охорони стаціонарних об`єктів сектору безпеки ЛВДНС «Броди», охоронник групи охорони стаціонарних об`єктів НПС «Куровичі», є безпідставним з огляду на таке.
Як вбачається із матеріалів справи, 27.12.2019 року ОСОБА_1 ознайомлений з попередженням від 26.12.2019 року № 26-03-92/9/1906-19 про скорочення посади та наступне звільнення через 2 місяці з моменту ознайомлення з попередженням, проінформований про відсутність підходящої роботи та вакантних посад в АТ «Укртранснафта».
Так, у попередженні про скорочення посади та наступне звільнення, із яким позивач ознайомився 27 грудня 2019 року, відповідач проінформував позивача про відсутність підходящої роботи та відповідних вакантних посад в АТ «Укртранснафта» станом на 18 грудня 2019 року. Також зазначено, що з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору ОСОБА_1 будуть запропоновані всі відповідні вакантні посади (інша підходяща робота), які з`являться в товаристві протягом цього періоду. Згідно із ст. 49-2 КЗпП України працівник має право за своїм розсудом звертатися за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовуватися самостійно.
Листом АТ «Укртранснафта» від 25.03.2020 року № 04-00/11/1178-20, який адресованого адвокату Прокопчук А.В. , товариство проінформувало, що в період з 17.12.2019 року по 28.02.2020 року, тобто з дати видання наказу № 592-К «Про скорочення окремих посад функціонального напрямку АТ «Укртранснафта» «Управління транспортним забезпеченням» по дату звільнення працівника ОСОБА_1 були відсутні вакантні посади та прийом нових працівників не здійснювався.
Згідно листа Одеського обласного центру зайнятості від 24.11.2020 року № 5110/10/4220 за період з 17.12.2019 року по 28.02.2020 року до центів зайнятості Одеської області від роботодавця АТ «Укртранснафта» (код ЄДРПОУ 31570412) звіти за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» не надходили. Інформація про вакантні посади та роботи на відповідному підприємстві у зазначений період відсутня.
В додатку «Перелік вакантних посад в АТ «Укртранснафта» станом на 02 березня 2020 року» № 26-03/9/675/9-20 від 27 лютого 2020 року зазначені посади про які зазначається позивачем в апеляційній скарзі, а саме: механік транспортної дільниці (м. Львів) БВО «Львів», слюсар з ремонту колісних транспортних засобів групи з ремонту автотранспорту транспортної дільниці (м. Кременчук) БВО «Кременчук», інженер з безпеки руху транспортної дільниці (м. Львів) БВО «Львів», начальник транспортної дільниці, старший інспектор сектору безпеки НПС «Августівка», охоронник групи охорони стаціонарних об`єктів сектору безпеки ЛВДНС «Броди», охоронник групи охорони стаціонарних об`єктів НПС «Куровичі».
У вказаному додатку зазначено, що «з даним переліком вакантних посад АТ «Укртранснафта», які будуть введені з 02 березня 2020 року, ознайомлений (дата), (підпис) (прізвище, ініціали). 
Отже в додатку «Перелік вакантних посад в АТ «Укртранснафта» станом на 02 березня 2020 року» № 26-03/9/675/9-20 від 27 лютого 2020 року зазначено про введення вакантних посад з 02 березня 2020 року.
Відповідно до п. 11.6.17 Статуту АТ «Укртранснафта», затвердженого рішенням акціонера АТ «Укртранснафта» від 21.05.2018 року № 169, генеральний директор видає довіреності на вчинення юридичних дій від імені Товариства.
Довіреністю від 19.12.2019 року № 250/1 генеральний директор АТ «Укртранснафта» уповноважив начальника Департаменту з управління персоналом Корнєва М.М. підписувати (затверджувати) штатні розписи виробничих структурних підрозділів Товариства, а також штатні розписи функціональних структурних підрозділів центрального офісу Товариства.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення. 
Тому, перевіряючи доводи апеляційної скарги та враховуючи висновки суду касаційної інстанції в зв`язку з якими скасовано постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2022 року, викладені у постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд, ухвалою від 06.11.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання та ухвалою суду від 27.11.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, долучив до матеріалів справи штатні розписи станом на 27 лютого 2020 року та штатні розписи станом на 02 березня 2020 року, надані відповідачем, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, для з`ясування фактичних обставин справи, що стосуються предмету спору.
Згідно штатного розпису працівників Бази виробничого обслуговування «Львів» АТ «Укртранснафта» станом на 27 лютого 2020 року у розділі транспортна дільниця відсутні посади начальник дільниці, інженер з безпеки руху, механік. 
З 02 березня 2020 року внесено до штатного розпису працівників Бази виробничого обслуговування «Львів» АТ «Укртранснафта» посади начальник  дільниці, інженер з безпеки руху, механік транспортної дільниці, що  підтверджується штатним розписом працівників Бази виробничого обслуговування «Львів» АТ «Укртранснафта» станом на 02 березня 2020 року.
Згідно штатного розпису працівників Нафтоперекачувальної станції «Августівка» АТ «Укртранснафта» станом на 27 лютого 2020 року у розділі сектор безпеки відсутня посада старший інспектор сектору безпеки НПС «Августівка». 
З 02 березня 2020 року внесено до штатного розпису працівників Нафтоперекачувальної станції «Августівка» АТ «Укртранснафта»посаду старший інспектор сектору безпеки, що  підтверджується штатним розписом працівників Нафтоперекачувальної станції «Августівка» АТ «Укртранснафта» станом 02 березня 2020 року.
Згідно штатного розпису працівників Лінійно виробничо-диспетчерської станції «Броди» АТ «Укртранснафта» станом на 27 лютого 2020 року у розділі групи охорони наявна посада охоронник, кількість одиниць 9. 
З 02 березня 2020 року до штатного розпису працівників Лінійно виробничо-диспетчерської станції «Броди» АТ «Укртранснафта» внесено до групи охорони стаціонарних об`єктів сектору безпеки додаткову одинцю за посадою охоронник, зазначено кількість одиниць 10.
Згідно штатного розпису працівників Нафтоперекачувальної станції «Куровичі» АТ «Укртранснафта» станом на 27 лютого 2020 року у розділі групи охорони стаціонарних об`єктів наявна посада охоронник, кількість одиниць 4. 
З 02 березня 2020 року до штатного розпису працівників Нафтоперекачувальної станції «Куровичі» АТ «Укртранснафта»внесено до групи охорони стаціонарних об`єктів додаткову одинцю за посадою охоронник, зазначено кількість одиниць 5.
Згідно штатного розпису працівників Бази виробничого обслуговування «Кременчук» «Укртранснафта» станом на 27 лютого 2020 року у розділі групи з ремонту автотранспорту транспортної дільниці (м. Кременчук) наявна посада слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, кількість одиниць 10.
З 02 березня 2020 року до штатного розпису працівників Бази виробничого обслуговування «Кременчук» «Укртранснафта» внесено до групи з ремонту автотранспорту транспортної дільниці (м. Кременчук) додаткову одинцю за посадою слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, зазначено кількість одиниць 11.
Положеннями ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору
Зазначені обставини свідчать про те, що посади про які в апеляційній скарзі зазначає позивач, а саме механік транспортної дільниці (м. Львів) БВО «Львів», слюсар з ремонту колісних транспортних засобів групи з ремонту автотранспорту транспортної дільниці (м. Кременчук) БВО «Кременчук», інженер з безпеки руху транспортної дільниці (м. Львів) БВО «Львів», начальник транспортної дільниці, старший інспектор сектору безпеки НПС «Августівка», охоронник групи охорони стаціонарних об`єктів сектору безпеки ЛВДНС «Броди», охоронник групи охорони стаціонарних об`єктів НПС «Куровичі» введені до штатного розпису АТ «Укртранснафта» з 02 березня 2020 року.
У період з часу попередження позивача про скорочення посади та наступне звільнення і до дати звільнення в АТ «Укртранснафта» зазначені вище посади були відсутні, прийом персоналу до товариства не здійснювався.
Доказів того, що з часу попередження позивача про скорочення посади та наступне звільнення і до дати звільнення в АТ «Укртранснафта» були вакантні посади за відповідною професією чи спеціальністю, які позивач міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо матеріали справи не містять.
Таким чином, при звільненні позивача порушень вимог частини другої статті 40 КЗпП України АТ «Укртранснафта» не допущено.
Відповідно до ст. 42-1 КЗпП України працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.
Законодавцем не передбачено обов`язку роботодавця інформувати працівника про зміни у штатному розписі, оскільки після звільнення між колишнім роботодавцем та працівником припиняються трудові правовідносини, які існували до моменту звільнення.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 335/1896/15-ц, провадження № 61-20321св18.
У матеріалах справи немає доказів, що позивач звертався до відповідача з проханням укласти трудовий договір, як особа, яка має переважне право на укладення трудового договору після введення до штатного розпису АТ «Укртранснафта» 02 березня 2020 року нових посад.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивача звільнено з роботи з дотриманням вимог трудового законодавства та відсутності  у відповідача вакантних посад за весь період з моменту попередження позивача і до дати звільнення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст.ст. 375, 384 ЦПК України,  Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Прокопчук Аліна Володимирівна залишити без задоволення.
Рішення Южного міського суду Одеської області від 15 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 01 грудня 2023 року.

Головуючий                                                                                                    В.А. Коновалова
Судді                 О.Ю. Карташов

                В.В. Кострицький