ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/999/23  Номер провадження 33/814/1601/23	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, 31.01.2023, о 17:30 год., в м. Миргород, по вул. Вовка, 80/30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , та скоївши ДТП, залишив місце події, чим порушив п.2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в повному обсязі, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зокрема вказує про відсутність доведеного належними доказами факту керування ним автомобілем, оскільки останнім керували зовсім інші особи, що виключає правові підстави притягнення його до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, оскільки він не причетний до скоєння дорожньої пригоди. 

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, схема ДТП, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2023, о 17:30 год. в м. Миргород, по вул. Вовка, 80/30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , та скоївши ДТП, залишив місце події, чим порушив п.2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Згідно пояснень водія іншого авто ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 31.01.2023, близько 17:30 год. ОСОБА_1 вийшовши з під`їзду, сів за кермо автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснюючи рух назад, здійснив зіткнення з припаркованим позаду нього автомобілем Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Після зіткнення ОСОБА_1 вийшов з авто, подивився на місце зіткнення, знову сів за кермо та поїхав з місця події.
Вина ОСОБА_1 в скоєнні ДТП та залишенні місця пригоди доводиться зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП є: скоєння ДТП та залишення водієм транспортного засобу, причетного до такого зіткнення місця пригоди.
Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;
Згідно вищезазначених пояснень водія ОСОБА_2 та свідків, ОСОБА_1 після зіткнення з іншим транспортним засобом внаслідок руху заднім ходом, вийшов з транспортного засобу, подивився на пошкодження, сів за кермо та поїхав з місця ДТП. 
В подальшому, вказане авто було виявлене неподалік від місця зіткнення, поблизу магазину «Елла» в м. Миргороді. 
Тобто, в порушення п. 2.10 ПДР, водій після скоєння ДТП, про що йому було достеменно відомо, не виконав всі вимоги передбачені п. 2.10 ПДР.
Протокол про адмінправопорушення, схема ДТП, пояснення свідків та водія в своїй сукупності, були прийняті судом до уваги як належні докази, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП та визнав останнього винуватим в залишенні місця ДТП.
Не заперечуючи як факт скоєння ДТП за участю його автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , так і залишення місця пригоди, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на недоведеність керування ним автомобілем, зазначаючи, що в цей час він відпочивав з товаришем в барі, а автомобілем керували інші особи.
Разом з тим вказані доводи апеляційний суд не бере до уваги та вважає їх намаганням уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони спростовуються іншими доказами в їх сукупності. 
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, якими доводиться як факт скоєння ДТП саме ОСОБА_1 так і залишення ним місця пригоди.
За вказаних обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з чим остання підлягає залишенню без задоволення, а постанова місцевого суду без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна