ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2023 р. 	Справа № 520/9260/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023, (головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А.)  по справі № 520/9260/22
за позовом     ОСОБА_1  
до    Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони Харківської області щодо неприйняття наказу про призначення старшому сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року до 05.10.2022 року, додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. щомісячно на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони в Харківській області прийняти наказ про призначення старшому сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року до 05.10.2022 року, додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. щомісячно на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", а також нарахувати та виплатити на підставі цього наказу старшому сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. щомісячно, з урахуванням днів участі у діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, до забезпечення яких залучався старший сержант Служби судової охорони ОСОБА_1 , починаючи з 24 лютого 2022 року до 05.10.2022 року.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач з 24.02.2022 по 05.10.2022 протиправно не виплачував йому як співробітнику Територіального управління щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн, передбачену постановою КМ України № 168.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023  позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо неприйняття наказу про призначення старшому сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 05.10.2022 року, додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн. щомісячно на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони в Харківській області повторно розглянути питання щодо прийняття наказу про призначення старшому сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 05.10.2022 року додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн щомісячно на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", а також розглянути питання щодо нарахування та виплати на підставі цього наказу старшому сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 винагороди в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 року по 05.10.2022, з урахуванням викладених в даному рішенні висновків суду.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області (далі - відповідач), не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність його нормам матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постановою КМ України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а не щомісячно, як зазначає суд першої інстанції.
Вказує, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, не з`ясував конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані ТУ ССО у Харківській області. Крім того, судом першої інстанції, за твердженням апелянта, не з`ясовано юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя Курило Л.В., судді: Бегунц А.О., Рєзнікова С.С.
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 року відкрито апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 по справі № 520/9260/22, розгляд якої призначено в порядку письмового провадження. 
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 зупинено провадження у справі № 520/9260/22 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі № 260/3564/22.
Розпорядженням керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2023 № 02-01/3265 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 520/9260/22 у зв`язку з відрахуванням судді Харківського апеляційного адміністративного суду Курило Л.В. з 03.08.2023 зі штату суду у зв`язку із закінченням строку відрядження до Другого апеляційного адміністративного суду.
За наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Русанова В.Б., судді - Жигилій С.П., Перцова Т.С.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2023 прийнято до свого провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 по справі № 520/9260/22.
06.04.2023 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнято рішення у зразковій справі № 260/3564/22, яке набрало законної сили 21.09.2023 - в день ухвалення постанови Великою Палатою Верховного Суду від 21.09.2023.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2023 поновлено провадження у справі № 520/9260/22.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що старший сержант ОСОБА_1 з травня 2020 р. проходив службу в Службі судової охорони на посаді командира 2 відділення (Московський районний суд) 6 взводу охорони 2 підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони у Харківській області та наказом ТУ ССО у Харківській області від 05.10.2022 № 345 о/с звільнений із займаної посади за власним бажанням з 05.10.2022 (а.с. 8-9).
Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168  на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідачем визнається, що з 24.02.2022 позивачу не виплачувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови КМ України № 168 та не видавалися накази ТУ ССО у Харківській області про її виплату.
Позивач звернувся до відповідача через свого представника із запитом, в якому просив надати копії наказів про виплату додаткової винагороди відповідно до постанови КМ України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 та розрахункових листів про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період з 24.02.2022 по 05.10.2022 (а.с. 22-23).
24.10.2022 ТУ ССО у Харківській області листом повідомило позивача, що накази начальника територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про виплату додаткової винагороди співробітникам територіального управління відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не видавалися. До листа долучило копії розрахункових листів (а.с. 19).
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо невидачі наказів про  про виплату додаткової винагороди відповідно до постанови КМ України № 168 та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови КМ України № 168, а відсутність кошторисних призначень для виплати вказаної винагороди співробітникам ТУ ССО у Харківській області на вказане право не впливає.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд зобов`язав відповідача повторно розглянути питання щодо прийняття наказу про призначення позивачу з 24 лютого 2022 року додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн. щомісячно на підставі Постанови №168, а також розглянути питання щодо нарахування та виплати на підставі цього наказу позивачу додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 року по 05.10.2022, з урахуванням викладених у даному рішенні висновків суду.
Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ст.160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1402-VIII) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст.161 Закону №1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна ДСА України.
Згідно з ч.1 ст.165 Закону №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Частиною 2 ст.165 Закону №1402-VIII передбачено, що грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні, не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03.04.2019 року №289 (далі - Постанова №289) затверджено: схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони. Крім того, установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується ДСА України.
На виконання ст. 165 Закону №1402-VIII та Постанови №289 ДСА України наказом від 26.08.2020 року затвердила Порядок №384, згідно з пунктом 1 розділу І якого, цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони.
Відповідно до п.15 розділу І Порядку №384 грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому ніж належало розмірі, виплачується за весь період, протягом якого, співробітник мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Пунктом 16 розділу І Порядку №384 визначено, що звернення співробітника щодо виплати грошового забезпечення розглядаються Службою судової охорони або відповідним територіальним управлінням Служби судової охорони в установленому законодавством порядку.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168), в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану, зокрема  співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), – розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 до згаданої постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів "та поліцейським" доповнено словами "… а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка".
Отже Постановою №168 Кабінет Міністрів України встановлено , зокрема, співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно.
Судом встановлено, що старший сержант Служби судової охорони ОСОБА_1 , зокрема, з 24.02.2022 по 05.10.2022 проходив службу в Службі судової охорони на посаді командира 2 відділення (Московський районний суд) 6 взводу охорони 2 підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони у Харківській області.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022, Харківська область включена до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка".
Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що починаючи з 24.02.2022 у ОСОБА_1 виникло право на отримання додаткової винагороди, установленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року.
Проте, позивачу за період проходження служби під час дії воєнного стану не виплачувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови №168 та не видавалися накази Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про її виплату, що призвело до порушення його права на отримання вказаної додаткової винагороди.
Доводи апелянта щодо не з`ясування судом конкретних причин, умов та обставин, через які ТУ ССО у Харківській області не провело виплату вказаної винагороди колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.
Відмовляючи позивачу у виплаті додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, відповідач посилався на відсутність кошторисних призначень для її виплати, затвердженого порядку та умов виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони чи невжиття Міністерством фінансів України заходів щодо збільшення видатків розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації Постанови №168.
Суд першої інстанції надав оцінку вказаним обставинам та вірно вважав їх такими, що не є належними підставами для невиплати належної позивачу винагороди.
Так, статтею 43 Конституції України, зокрема, визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Пунктом 3 ст.116 Конституції України передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.
Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 та від 25.01.2012 року №3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.
Частиною 1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-VI «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Право на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, передбачене Постановою №168, підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.
За змістом правової позиції ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
З огляду на викладене колегія суддів визнає необґрунтованими посилання Територіального управління на відсутність кошторисних призначень для виплати вказаної винагороди співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, відсутність затвердженого порядку та умов виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони чи невжиття Міністерством фінансів України заходів щодо збільшення видатків розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації Постанови №168, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету та відсутність порядку та умов їх виплати.
Колегія суддів зауважує, що відмова Територіального управління у виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення Постанови №168 є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України»).
Зазначена позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 17.03.2004 року №7-рп/2004, від 01.12.2004 року №20-рп/2004, від 09.07.2007 року №6-рп/2007.
Верховний Суд України у своїх рішеннях також неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі №21-399во10, від 07.12.2012 року у справі №21-977во10, від 03.12.2010 року у справі №21-44а10).
Отже, відсутність кошторисних призначень для виплати вказаної винагороди співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на вказане право позивача не впливає.
Доводи апеляційної скарги про те, що Постановою №168  передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а не щомісячно, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Так, постановою КМ України від 07 липня 2022 року № 793 внесені зміни до Постанови № 168, зокрема: в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»;
Разом із цим колегія суддів вказує, що зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість «30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
При вирішенні справи, судом апеляційної інстанції застосовані правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21.09.2023 року у зразковій справі №260/3564/22.
Враховуючи, що позивач мав право на отримання з 24.02.2022 до 05.10.2022 додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168, проте відповідачем не було прийнято відповідних наказів на її нарахування та виплату, суд першої інстанції правильно зобов`язав ТУ ССО в Харківській області повторно розглянути питання щодо прийняття наказу про призначення ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 05.10.2022 додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн. щомісячно на підставі Постанови №168, а також розглянути питання щодо нарахування та виплати позивачу на підставі цього наказу вказаної додаткової винагороди, починаючи з 24.02.2022 по 05.10.2022, з урахуванням викладених у даному рішенні висновків суду.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 по справі № 520/9260/22 в частині задоволення позову  - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова