ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України

27 грудня 2023 року
м. Харків

справа № 638/2453/22
провадження № 22-ц/818/2452/23

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого – Пилипчук Н.П.,
суддів – Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю., 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Цвірою Д.М., -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обгрунтування позову зазначає, що з 28 листопада 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають дитину  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 травня 2017 року у справі №638/3661/17 шлюб між ними було розірваний. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року по справі № 638/13379/18 з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини – дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5848,16 грн. щомісяця до досягнення повноліття, та додаткові витрати у твердій грошовій сумі у розмірі 387,50грн. щомісяця починаючи з 13 вересня 2018 року, до зміни матеріального становища сторін. Вказує, що на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів він дійсно працював в ТОВ «СМАРГАД ПОЛ СЕРВІС» і мав середньомісячний дохід- 10 205, 25грн. за 3 та 4 квартал 2018 року, а також за 1 квартал 2019 року, але 24 червня 2021 року він був звільнений з роботи, що було викликано необхідністю догляду за хворою мамою та нервово-емоційним навантаженням на роботі. 06 грудня 2021 року він працевлаштувався на роботу ТОВ «СМП-Україна». За останній час згідно довідки про доходи за № 1801 від 18 січня 2022 року його середньомісячний нарахований дохід (заробітна плата) становить 5872,73грн. Крім того зазначає, що він проживає разом з матір`ю та ОСОБА_4 , яка перебуває на його утриманні. Вона є людиною похилого віку та потребує додаткових витрат на лікування, які він сплачує. Додатково зазначив, що не має у своїй особистій приватній власності нерухомого майна, в тому числі будинку чи земельної ділянки, власного автомобіля. У зв`язку із наведеним вказує, що на сьогодні він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме у твердій грошовій сумі у розмірі 5848,16грн. щомісяця, та додаткові витрати у твердій грошовій сумі у розмірі 387,50 грн.

Просить суд:
зменшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року про стягнення з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5848,16 грн. щомісяця, до досягнення повноліття, на стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до розміру 1650 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття; 
відкликати виконавчий лист по справі №638/13379/18 від 29 вересня 2020 року виданий на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5848,16грн. щомісяця, до досягнення повноліття.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року позов  ОСОБА_1 – залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на та, що наразі його сумарний дохід за період з 01 липня 2021 року по 01 липня 2023 року, тобто за 21 місяць складає 46 872,73грн., а середній нарахований щомісячний дохід складає 2 833грн., що свідчить про суттєве зменшення його доходів у порівнянні із часом коли йому присуджували судом 10 вересня 2019 року аліменти у зазначеному вище в розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в особі представника ОСОБА_6 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що співпадіння адрес реєстрації місця проживання не є належним доказом, який підтверджує те, що позивач та його мати ОСОБА_4 мешкають разом. Вважає, що місце реєстрації не може бути достатнім доказом, яке підтверджує місце фактичного перебування чи проживання особи. Крім того, позивачем не доведено, що ОСОБА_4 є непрацездатною особою та потребує додаткового догляду з боку позивача у справі. Наявність у ОСОБА_4 ІІ групи інвалідності не є підтвердженням того, що особа потребує додаткового догляду та є непрацездатною.
Що стосується доводів позивача про те, що його дохід зменшився з 10 205,25грн. до 5 872,73грн., то вважає, що позивач умисно змінив місце роботи з метою уникнення необхідності сплати аліментів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування матері ОСОБА_4 на його утриманні. Інші доводи на які посилається позивач не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 28 листопада 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів про одруження 28 листопада 2009 року зроблено запис №770, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 28 листопада 2009 року.

Від цього шлюбу сторони мають дочку -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 травня 2017 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 848,16грн щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви – 13 вересня 2018 року, до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 387,50грн, щомісяця, починаючи з 13 вересня 2018 року (дня пред`явлення позовної заяви), до зміни матеріального становища сторін у справі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 вже понесені додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_3 у сумі 7 788,10грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 768,40грн. судового збору.

На підставі вказаного рішення суду 29 вересня 2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по справі №638/13379/18 про стягнення з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_7  аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5848,16грн. щомісяця, до досягнення повноліття.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні вимог позивача про зміну розміру стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від 10 вересня 2019 року.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1  як на підставу позову, посилається на те, що наразі його середньомісячний нарахований дохід (заробітна плата) становить 5872,73грн.. а фактично його середньо місячний дохід за період з 01 липня 2021 року по 01 липня 2023 року складає 2 833грн. (46 872,73грн. / 21 місяць), що за період з 01 липня 2021 року по 01 липня 2023 року, тобто за 21 місяць складає 46 872,73грн., а середній нарахований щомісячний дохід складає 2 833грн., що свідчить про суттєве зменшення його доходів порівнянні із час коли йому присуджували судом 10 вересня 2019 року аліменти у зазначеному вище в розмірі.
Крім цього вказує, що він проживає разом із матір`ю  ОСОБА_4 , яка є людиною похилого віку та потребує від нього матеріальної допомоги.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

На підтвердження своїх позовних вимог  ОСОБА_1 копію пенсійного посвідчення матері ОСОБА_4 та довідку МСЕК, згідно якої останній 17 липня 2023 року присвоє ІІ групу інвалідності.

Разом з тим, зазначені докази не свідчать про те, ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивача.

Також позивачем було надано копію довідок про доходи від 06 грудня 2021 року, видані ТОВ «СМП-Україна», з яких вбачається, що позивач працює в ТОВ «СМП-Україна» на посаді менеджеру зі збуту, загальна сума доходу за період з 06 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року становить 5 872,73грн. – нарахований дохід, 4 727,55грн. – до виплати; а за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить 34 000грн. нарахований дохід, 27 370грн. – до виплати.
Середньомісячний нарахований дохід за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить 6 800грн. – нарахований дохід, 5 474грн. – до виплати.

Також позивачем було надано довідку з Пенсійного фонду України, з якої вбачається, що з 10 вересня 2019 року (з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів) по 31 грудня 2022 року дохід позивача складав: 

з 10 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року – 37 033,20грн. = 6 733,20грн. (10 100грн. / 30 днів = 336,66грн. * 20 днів) + 10 100грн. + 10 100грн. + 10 100грн.;

з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року – 166 752,15грн.;

з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року – 95 555,78грн.;

з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року – 27 200грн.;

з 01 січня 2023 року по 31 березня 2023 року – 13 800грн.

При цьому, із зазначеної довідки вбачається, що за період з липня 2021 року по листопад 2021 року, та з березня 2022 року по серпень 2022 року, а також з листопада 2022 року по січень 2023 року у позивачі взагалі був відсутній дохід. А середньомісячний нарахований дохід (заробітна плата), як вже зазначалось вище, за період з січня 2022 року по лютий 2023 року складав 6 800грн. у березні 2023 року 7 000грн. На момент звернення до суду з цим позовом (18 лютого 2022 року) розмір заробітної плати позивача складав 6 800грн. (без вирахування податків).

Натомість, як вбачається із рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року про стягнення аліментів,  ОСОБА_1 працював ТОВ «СМАРАГД ПОЛ СЕРВІС». Середньомісячний нарахований та виплачений дохід (заробітна плата)  ОСОБА_1 за 3 та 4 квартали 2018 року, а також за 1 квартал 2019 року становив 10 205,25грн.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч.ч.4-5 ст.82 ЦПК України).

Отже з викладеного вбачається, що майновий стан ОСОБА_1 значно погіршився у порівнянні із 10 вересня 2019 рок (ухвалення рішення про стягнення аліментів), розмір щомісячного доходу останнього зменшився з 10 205,25грн. до 6 800грн., що є суттєвим для позивача майновим навантаженням, з урахуванням встановлено судом розміру аліментів 5 848,16грн щомісяця.

З урахування викладеного, висновок суду щодо недоведеності позовних вимог є помилковим.

Частиною 2 статті 182 ЦПК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 06 до 18 років становить 2 833грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає необхідним змінити розмір аліментів визначений рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року – з 5 848,16грн щомісяця до 2 833грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, враховуючи те, що зазначений розмір відповідатиме матеріальному становищу платника аліментів та буде достатнім для утримання дитини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до частини 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5 848,16грн. на 2 833грн., з метою забезпечення найкращих інтересів дітей та запобігання порушення майнових прав платника аліментів, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відкликання виконавчого листа по справі №638/13379/18 від 29 вересня 2020 року виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5848,16грн. щомісяця, до досягнення повноліття.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією викладеної, у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №344/6262/19.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року – скасувати.

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів – задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року та стягнений з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5 848,16грн. на 2 833грн., але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист по справі №638/13379/18 від 29 вересня 2020 року виданий на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5848,16грн. щомісяця, до досягнення повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2023 року

Головуючий                                                                         Н.П. Пилипчук

Судді                                                                                Ю.М. Мальований

                                                                               О.Ю. Тичкова