ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 листопада 2023 року 
м. Київ
справа № 328/1625/20
провадження № 61-6061св23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., 
 
учасники справи:
скаржник (приватний виконавець виконавчого округу Донецької області) - Матвійчук Наталія Євгенівна,
стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», 
боржник, - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В. та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2023 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В.,Крилової О. В., Полякова О. З.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяв
У квітні 2023 року до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області (далі - державний виконавець) Матвійчук Н. Є. про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України.
У березні 2023 року до суду надійшло подання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.
Подання обґрунтовані тим, що на виконанні у приватного виконавця Матвійчук Н. Є. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 щодо виконання виконавчого листа, виданого Токмацьким районним судом Запорізької області, від 23 листопада 2020 року № 328/1625/20 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором від 10 лютого 2012 року № IKAPNAIG.24535.001 у розмірі 78 421,35 грн, та судового збору у розмірі 2 102,00 грн.
Боржник, добровільно рішення суду не виконує, ухиляється та не вживає заходів щодо виконання рішення суду.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2023 року в задоволенні подання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовивши у задоволення подання суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець не надала будь-яких доказів, що  ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань та має намір виїхати за кордон, а посилалася, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику, тільки на те, що він має боргові зобов`язання.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року в задоволенні подання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не здійснила всі процесуальні дії для реального виконання виконавчого листа та застосування до боржника ОСОБА_1 дієвих заходів для виконання судового рішення, не надала суду належних та допустимих доказів того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання, враховуючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року№ 64/2022 введено воєнний стан в Україні, який продовжувався і діяв на час ухвалення судового рішення, що стало підставою для відмови у задоволенні подання.
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
Не погоджуючись з ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 429,44 грн.
Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 185, частиною другою статті 357 ЦПК України.
Ухвала мотивована тим, що від сплати судового збору звільняються позивачі-фізичні особи. Оскільки приватний виконавець Матвійчук Н. Є. в цій справі не є позивачем-фізичною особою, а виступає як суб`єкт незалежної професійної діяльності, немає підстав для звільнення її від сплати судового збору.
Приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не довела, що її фінансовий стан (в розумінні, наведеному в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах від 26 липня 2005 року «Княт проти Польщі», заява № 71731/01, та «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», заява 73547/01) унеможливлює сплату судового збору в сумі 429,44 грн.
03 квітня 2023 року до Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору, в якому заявник посилалась на те, що має право користуватись пільгами, встановленими для фізичної особи, вона проживала і працювала в місті Маріуполі, її майно знищено, вона є внутрішньо переміщеною особою та багатодітною матір`ю, не має можливості працювати та заробляти, в аналогічних справах Дніпровський апеляційний суд звільнив її від сплати судового збору відповідно до пункту 18 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) судовий збір не сплавляється за подання позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі території України.
Ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 07 квітня 2023 року клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року залишено без задоволення, продовжено приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 429,44 грн.
Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 185, частиною другою статті 357 ЦПК України.
Ухвала мотивована тим, що до клопотання про звільнення від сплати судового збору приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не долучила доказів, які б вказували на її незадовільний майновий стан.
Довідка від 22 липня 2022 року № 5105-5001907567 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виписки з поточних рахунків, посвідчення багатодітної сім`ї від 02 червня 2016 року, серія НОМЕР_1 , витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не підтверджують в повній мірі саме майновий стан приватного виконавця.
Також строк дії посвідчення багатодітної сім`ї від 02 червня 2016 року, серія НОМЕР_1, встановлено до 31 січня 2023 року.
Посилання у клопотанні на звільнення від сплати судового збору у відповідності до пункту 18 частини другої статті 3 Закону суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, оскільки відповідно до вказаного пункту Закону судовий збір не справляється за подання позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі України, поданих згідно зі статтею 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, у цій справі приватний виконавець Матвійчук Н. Є. звернулась до суду з поданням про оголошення розшуку боржника.
07 квітня 2023 року о 16 год. 43 хв. приватний виконавець Матвійчук Н. Є. отримала вказану ухвалу суду на електронну пошту (а. с. 92), строк на усунення недоліків апеляційної скарги сплив 17 квітня 2023 року.
10 квітня 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала клопотання про звільнення від сплати судового збору із зазначенням тих самих підстав, що були заявлені в апеляційній скарзі та клопотанні про звільнення від сплати судового збору від 03 квітня 2023 року, без виконання вимог ухвали про залишення її апеляційної скарги без руху.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року визнано неподаною та повернено приватному виконавцю Матвійчук Н. Є.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що доводи, зазначені в клопотанні від 10 квітня 2023 року як підстави для звільнення приватного виконавця Матвійчук Н. Є. від сплати судового збору, вже були оцінені апеляційним судом під час вирішення питання про наявність підстав щодо звільнення приватного виконавця від сплати судового збору в ухвалах від 28 березня 2023 року та 07 квітня 2023 року.
Посилання приватного виконавця на практику Дніпровського апеляційного суду є безпідставним, оскільки не відповідає частині четвертій статті 263 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на 25 квітня 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. вимоги ухвали Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року не виконала, судовий збір не сплатила.
Не погоджуючись з ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2023 року, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 травня 2023 року клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2023 року залишено без задоволення, надано приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 536,80 грн.
Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету приватного виконавця Матвійчук Н. Є. у підсистемі «Електронний суд» 04 травня 2023 року.
На виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду від 04 травня 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. надала клопотання/заяву, згідно з яким вона помилково тлумачить Закон, зокрема щодо того, що приватний виконавець не є суб`єктом справляння судового збору. 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2023 року визнано неподаною та повернено приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. 
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що приватний виконавець Матвійчук Н. Є. недоліків апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк не усунула, судовий збір не сплатила, обґрунтованих підстав для звільнення від сплати судового збору не навела.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У травні 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є.  подала до Верховного Суду касаційні скарги на ухвали Запорізького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року та 19 травня 2023 року, просила їх скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційні скарги
Касаційні скарги містять майже ідентичні обґрунтування. 
Заявниця посилається на те, що її офіс приватного виконавця з матеріалами виконавчих проваджень знаходиться на території тимчасово окупованого міста Маріуполь, тому вони є втраченими не з вини приватного виконавця.
Приватний виконавець не є особою, яка звертається до суду за захистом своїх прав, тому не є учасником справи і з нього не підлягає стягненню судовий збір.
Після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну втрачено все її майно, рухоме майно знищено, вона є внутрішньо переміщеною особою, матір`ю багатодітної сім`ї, знаходиться у скрутному матеріальному становищі.
У касаційній скарзі на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2023 року зазначає, що у постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 240/17372/21, провадження № К/990/16732/22, зазначено, що за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за звернення до суду першої інстанції з відповідною заявою, на позивача не поширюється обов`язок сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, постановлену за результатами її розгляду.
Аргументи інших учасників справи
Відзиви на касаційні скарги до Верховного Суду не надійшли.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2023 року відстрочено приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. сплату судового збору за подання та розгляд її касаційних скарг до закінчення касаційного провадження, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи. 
У жовтні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
20 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на існування виключно правової проблеми та для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Позиція Верховного Суду
Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно зі статтею 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Касаційне провадження відкрито з підстави, передбаченої абзацом другим частини другої статті 389 ЦПК України.
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилався на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права - приватний виконавець не відноситься до суб`єктів справляння судового збору відповідно до Закону.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У справі, яка переглядається, спір стосується питання сплати приватним виконавцем судового збору за подання до суду апеляційної/касаційної інстанції відповідної скарги у справі за поданням приватного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України та оголошення розшуку боржника
Відповідно до статті 2 Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 3 Закону судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.
Розміри ставок судового збору регламентовано статтею 4 Закону, перелік пільг щодо сплати судового збору встановлено у статті 5 Закону.
Статтею 8 Закону врегульовано питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати (враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або  позивачами є:  військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті).
Відповідно до частин першої, третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята статті 356 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, якою регламентовано питання залишення позовної заяви без руху, повернення заяви.
У справі, що переглядається, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2023 року, якою в задоволенні подання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовлено, та ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року, якою в задоволенні подання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовлено.
Водночас вона просила суд апеляційної інстанції звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на відсутність доходу за 2022 рік, що підтверджується відповідною податковою декларацією, що має право користуватись пільгами, встановленими для фізичної особи, проживала і працювала в місті Маріуполі, її майно знищено, вона є внутрішньо переміщеною особою та багатодітною матір`ю, не має можливості працювати та заробляти, судовий збір не сплавляється за подання позовної заяви, апеляційної скарги у справах про тимчасове обмеження права громадян України на виїзд за межі території України.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 березня 2023 року клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року залишено без задоволення, надано строк для сплати судового збору.
Ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 07 квітня 2023 року клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року залишено без задоволення, продовжено строк для сплати судового збору.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 травня 2023 року клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2023 року залишено без задоволення, надано строк для сплати судового збору.
Статтею 8 Закону встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема звільнити від сплати судового збору позивача.
Тобто, за певних умов суд може звільнити від сплати судового збору саме сторону у справі, а приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не є стороною у справі, зокрема і позивачем.
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в ухвалах Касаційного господарського суду у складі у складі Верховного Суду від 05 вересня та 03 жовтня 2022 року у справі № 905/1630/15, за результатами постановлення яких, приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору з подальшим поверненням їй касаційної скарги.
Аналогічні висновки сформульовано і у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 225/2213/20, провадження № 61-7398сво23, щодо вирішення питання про необхідність сплати судового збору приватним виконавцем Матвійчук Н. Є. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у справі за заявою приватного виконавця про вчинення дій в межах виконавчого провадження.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначила, що приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не є особою, яка належить до категорії осіб, стосовно яких законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору, тому у такій категорії справ відсутні правові підстави для звільнення її від сплати судового збору за подання касаційних скарг на відповідні ухвали апеляційного суду, і, як наслідок, розгляд її касаційних скарг по суті без сплати судового збору.
Отже, у спірних правовідносинах немає правових підстав для звільнення приватного виконавця Матвійчук Н. Є. від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Тому Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що вимоги статті 8 Закону України «Про судовий збір» на приватного виконавця Матвійчук Н. Є. у цій справі не поширюються. 
Щодо клопотання заявниці про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
Згідно з частинами четвертою, п?ятою статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
Відповідно до статті 403 ЦПК України клопотання має містити обґрунтування необхідності передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
У клопотанні приватний виконавець Матвійчук Н. Є. посилається на існування виключно правової проблем та необхідності передання справи для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Велика Палата Верховного Суду в ухвалах від 13 липня 2021 року у справі № 442/4240/14-ц, провадження № 14-103цс21, від 14 вересня 2021 року у справі № 757/7499/17-ц, провадження № 14-88цс21, від 28 вересня 2021 року у справі № 308/10255/17, провадження № 14-132цс21, від 13 квітня 2023 року у справа № 211/4347/15-ц, провадження № 14-26цс23, та інших сформулювала критерії визначення наявності виключності правової проблеми у справі яка може бути передана їй на розгляд з підстав передбачених частиною п`ятою статті 403 ЦПК України. 
Велика Палата Верховного Суду зазначала, що виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію на виключність правової проблеми вказують такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі.
Європейський суд з прав людини пов`язує дотримання принципу правової визначеності із забезпеченням єдності судової практики. Однак він не наполягає на її незмінності, оскільки неспроможність забезпечити динамічний та еволюційний підхід у тлумаченні може призвести до ризику створення перепон при проведенні реформ або запровадженні покращень. Разом з тим наявність глибоких та довгострокових розходжень в судовій практиці, неспроможність правової системи держави подолати їх все ж таки призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.
Під час визначення того, чи наявність конфліктуючих судових рішень у подібних справах суперечить принципу правової визначеності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції враховується: наявність «глибоких та довгострокових розходжень» у відповідній судовій практиці національних судів; чи передбачає національне законодавство механізми подолання таких розбіжностей та чи були такі механізми запроваджений і, якщо так, то чи були вони ефективні.
Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 225/2213/20, провадження                                        № 61-7398сво23, уже вирішено питання узгодження правових висновків Верховного Суду, викладених у судових рішеннях, ухвалених у складі колегії суддів різних судових палат Касаційного цивільного суду щодо питання сплати судового збору приватним виконавцем Матвійчук Н. Є. у подібних справах.
Різні правові висновки Касаційного цивільного суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в ухвалах суду касаційної інстанції щодо заявниці у різних справах у подібних правовідносинах, стосуються сплати судового збору, зокрема при відкритті касаційного провадження, що відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції, а не Великої Палати Верховного Суду. Крім того, у цій справі суд касаційної інстанції при відкритті касаційного провадження вже вирішив питання сплати судового збору приватним виконавцем, відстрочивши його сплату до закінчення касаційного розгляду справи. 
Подібний висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 09 травня 2023 року у справі № 924/57/19, провадження № 12-17гс23, в якій за подібних обставин справу повернено Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для продовження розгляду.
У клопотанні заявниці не наведено будь-якого іншого обґрунтування щодо наявності виключної правової проблеми і необхідності забезпечення розвитку права у цій справі з урахуванням висновків Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
З огляду на вказане немає підстав для задоволення клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а оскаржуваних судових рішень без змін.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, то розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Оскільки ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2023 року відстрочено приватному виконавцю Матвійчук Н. Є. сплату судового збору за подання касаційних скарг, він підлягає стягненню в дохід держави.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.
Касаційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни залишити без задоволення. 
Ухвали Запорізького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року та 19 травня 2023 року залишити без змін.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни в дохід держави судовий збір за подання касаційних скарг на ухвали Запорізького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року та 19 травня 2023 року в розмірі 858 (чотириста двадцять дев`ять) грн 88 коп за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             А. С. Олійник
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак