16.11.23
33/812/497/23
Справа № 484/5228/23
Провадження № 33/812/497/23
ПОСТАНОВА
Іменем України
16 листопада 2023 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником – адвокатом Доровим Андрієм Олексійовичем - на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2023 року серії ААД № 482298 23 вересня 2023 року о 06 год. 51 хв., в м. Первомайськ по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обставинам. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушення зафіксовано на бодікамеру.
Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1  - адвокат Доров А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а навпаки наполягав на його проведенні в установленому законом порядку в присутності захисника, на виклику якого він наполягав та на прибуття якого він очікував. Крім того викладена у протоколі суть правопорушення є незрозумілою, оскільки складається з двох частин: 1) керував з ознаками наркотичного сп`яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому не зрозуміло в чому саме обвинувачується особа, в керуванні з ознаками сп`яніння чи відмові від проходження огляду. Зазначає також, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ПДР ОСОБА_1  не порушувались, з огляду на це, що підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським не зазначено, то зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України "Про національну поліцію". З відео не вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування автомобілем, водійське посвідчення не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, що доводить, що ОСОБА_1 перебував у тверезому стані. Згідно довідки КП «ПЦ ПМСД» про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного оглядів в т.ч. на предмет вживання психоактивних речовин № 001816 від 02 жовтня 2023 року у ОСОБА_1 відсутні ознаки вживання психотропних (наркотичних) речовин, довідка отримана через 9 днів після складення протоколу, що свідчить що ОСОБА_1 не вживає будь-яких психотропних (наркотичних) речовин. В порушення порядку поліцейським не було видано направлення та не було доставлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, не було зафіксовано відмови від проходження огляду на стан сп`яніння саме у медичному закладі. Відеозапис не є належним і допустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам Наказу МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року "Про затвердження Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису". Протокол не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено такий відеозапис (далі - Інструкція №1026). Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини оскільки не є імперативним фактом доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом". До того ж він складений о 06 год 51 хв, а постанова про порушення ПДР складена пізніше ніж протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ньому вказано, що він складений по вул. Грушевського в м. Первомайськ, хоча з відео вбачається, що він складався не на місці скоєння правопорушення, а по вул. Корабельній, що ставить під сумнів складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також зазначав, що ОСОБА_1 поданий адміністративний позов про скасування постанови, яка була складена старшим лейтенантом поліції Первомайського РВП ГУНП Черних В.В. 23 вересня 2023 року в якій зазначено, що він керував по вул. Корабельна, 75-е в м. Первомайську транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не працюють задні стоп сигнали, чим порушив п.п. 31.4.3 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. При цьому суд першої інстанції не звернув на це увагу та не зупинив розгляд справи до вирішення іншої справи про скасування постанови, що свідчить про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 . Звертає увагу на правові позиції Європейського суду з прав людини у рішеннях «Кобець проти України», «Авшар проти Туреччини», «Аллене де Рібермон проти Франції», «Коробов проти України», «Маліга проти Франції».
В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Доров А.О. - не з`явились, про дату час і місце розгляду справи належним чином сповіщені, що підтверджується відповідною телефонограмою, довідкою про доставку листа на електронну адресу захисника та повідомленням про вручення ОСОБА_2 поштового відправлення (а.с. 52-54), про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.9-а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 482298 від 23 вересня 2023 року зазначено, що 23 вересня 2023 року о 06 год. 51 хв., в м. Первомайськ по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обставинам. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушення зафіксовано на бодікамеру.
ОСОБА_1 від підпису у протоколі та від дачі пояснень відмовився.
Відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, підтверджується, що працівники поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 встановивши у нього ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обставинам), повідомили про це водію і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 хоча не відповів відмовою, але сказав що він буде проходити огляд лише в присутності свого юриста, якому він зараз зателефонує, після чого ОСОБА_1 працівниками поліції було надано час (більше пів години) для явки його адвоката та о 07:25:48 год було повторно запропоновано пройти огляд на, що він все так само відповів, що він очікує юриста. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що вони розцінюють це як відмову пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та на нього буде складений протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність присутніх в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення  ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд не приймає до уваги твердження захисника Дорова А.О. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а наполягав на його проведенні, але за участі свого захисника. Так, Правила дорожнього руху України покладають на водія обов`язок пройти огляд в медичному закладі в передбачений ст. 266 КУпАП строк та в присутності працівника поліції. Висування водієм умов, що такий огляд він погоджується пройти лише в присутності адвоката, враховуючи наведене вище, слід розцінювати як відмову від проходження огляду, за що передбачена нормами КУпАП відповідальність. Вказане узгоджується з даними відеозапису, з якого вбачається, що поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 хоча і говорив про те, що згоден проїхати в медичний заклад, однак своєю поведінкою цьому не сприяв та наголошував на тому, що поїде до медичного закладу лише зі своїм юристом. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що вони розцінюють це як відмову пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та на нього буде складений протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Наполягання ОСОБА_1 на присутності захисника при проходженні огляду на стан сп`яніння, суд розцінює як такі, що мали на меті лише уникнення проходження в закладі охорони здоров`я огляду на стан сп`яніння протягом встановленого ч. 4 ст. 266 КУпАП часу (протягом двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду, тобто виникнення у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння). До того ж апеляційний суд також враховує, що перед початком складання протоколу працівники поліції надали ОСОБА_1 час (більше 30 хвилин) для приїзду його захисника.
Приймаючи до уваги викладене, а також, що участь захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та проходженні огляду на стан сп`яніння не є обов`язковою і таких зобов`язань щодо забезпечення участі адвоката при оформленні матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП закон на співробітників поліції не покладає, вимоги ОСОБА_1  щодо проходження огляду виключно в присутності адвоката, суд розцінює, як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що вірно було сприйнято співробітниками поліції при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що такі дії  ОСОБА_1  направлені на уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції права  ОСОБА_1  на захист є безпідставними. Своїм правом на захист  ОСОБА_1 скористався в суді першої та апеляційної інстанції.
Доводи апелянта про те, що з протоколу про адміністративне правопорушення незрозуміло в чому саме обвинувачується особа: в керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння чи у відмові від проходження огляду - не заслуговують на увагу, оскільки викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності. 
Посилання захисника про незаконність зупинки ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги. Так, відеозаписів вбачається, що поліцейський належним чином інформував скаржника про причину зупинки, а саме, що на його автомобілі не працювали задні стоп сигнали та повідомив про складання стосовно нього постанови про притягнення до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. При цьому слід зауважити, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а тому не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Спростовуються відеозаписом і доводи, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування. Так, з відео вбачається, що працівниками поліції відповідно до вимог ч. 7 ст.266 КУпАП роз`яснювали ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування автомобілем. (07:40:38).
Ніяким чином не впливають на доведеність факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і посилання на те, що при складанні адмінматеріалів у нього не було вилучено посвідчення водія та не видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом .
Твердження захисника Дорова А.О. про те, що ОСОБА_1 не вживає наркотичні засоби, що підтверджується довідкою КП «ПЦ ПМСД» про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного оглядів в т.ч. на предмет вживання психоактивних речовин № 001816 від 02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , не має правового значення, оскільки, останнього притягнуто до відповідальності не за керування в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження медичного огляду на виявлення такого стану.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою визначення стану сп`яніння та водія не було доставлено до закладу охорони здоров`я для фіксації відмови проходження огляду в медичному закладі, апеляційний суд також відхиляє, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння працівник поліції виписує у разі бажання особи пройти огляд в медичному закладі, тоді як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку із чим не було необхідності виписувати направлення та доставляти його до медичного закладу.
Не знайшли свого підтвердження посилання захисника Дорова А.О. на те що проведений працівниками поліції відеозапис не відповідає вимогам Інструкції №1026. Так, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Проведений працівниками поліціїї відеозапис містить фіксування обставин, які узгоджуються з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.Отже, даний відеозапис відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Незазначення у протоколі номеру технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, не свідчить про неналежність цього доказу, оскільки відповідно до вимог ст.256 КУпАП вказана інформація не є обов`язковою для зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення. Вимоги щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП, тобто змісту постанови про адміністративне правопорушення, про що і йдеться у постановах Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019року у справі №295/3099/17 та від 13 лютого2020 року у справі №524/9716/16-а, на які посилається апелянт.
Не заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги щодо того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, до того ж його складено з порушенням норм закону, а саме складено о 06 год 51 хв, а постанова про порушення ПДР складена пізніше ніж протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вказано, що він складений по вул. Грушевського в м. Первомайськ, тоді як з відео вбачається, що він складався не на місці скоєння правопорушення, а по вул. Корабельній. 
Так, вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також з урахуванням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. У протоколі вірно зазначено місце його складання - вул. Корабельна в м. Первомайськ – та місце вчиненення правопорушення - вул. Грушевського в м. Первомайськ.
Прийняте судом першої інстанції рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у рішеннях «Кобець проти України», «Авшар проти Туреччини», «Аллене де Рібермон проти Франції», «Коробов проти України», «Маліга проти Франції», на які посилається апелянт.
На переконання апеляційного суду надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а тому немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Зважаючи на викладене, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП,  ОСОБА_1  обґрунтовано притягнуто до відповідальності та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником – адвокатом Доровим Андрієм Олексійовичем - залишити без задоволення.
Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду В.В. Коломієць