Головуючий І інстанції: Рубан В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 р. 	Справа № 520/23214/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/23214/23
за позовом       ОСОБА_1  
до      Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 окрема механізована бригада імені князя Володимира Мономаха)                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 окрема механізована бригада імені князя Володимира Мономаха), в якій просив суд першої інстанції:
- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 по винесенню наказів за № 280 від 02.10.2022, № 24 від 24.01.2023, №34 від 03.02.2023 та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 за № 280 від 02.10.2022, № 24 від 24.01.2023, №34 від 03.02.2023 про самовільно залишення ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 та виключення його з матеріального та продуктового забезпечення та про увільнення його з займаної посади та переведення у розпорядження командира частини.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 року адміністративний позов залишено без руху. Встановлено позивачеві термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали. Повідомлено позивачу про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду,  в якій вказати підстави для поновлення строку, у випадку їх наявності або надати докази того, що строк звернення до суду не пропущено.
11.09.2023 року, на виконання вимог ухвали суду представником позивача надано заяву про поновлення процесуального строку, у якій зазначено про те, що перебування позивача на військовій службі є поважною передумовою для поновлення строку на звернення до суду, вказано, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 20.05.2023 по 01.09.2023 та, що датою ознайомлення ОСОБА_1 з наказами № 280 від 02.10.2022, № 24 від 24.01.2023, №34 від 03.02.2023 слід вважати дату отримання відповіді на адвокатський запит, а саме - 27.06.2023р.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 позовну заяву   повернуто позивачеві з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року за позовом ОСОБА_2 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до безпідставності висновків суду про відсутність поважних причин пропуску строків звернення до суду з таким позовом. Позивач зазначає, що 19.05.2023  він отримав чергове поранення, а накази про оголошення його, як особу, яка самовільно залишила військову частину, надійшли 27.06.2023. Вказані накази представником передано Грабовому О.В.,  який проходив стаціонарне лікування у зв`язку із отриманням поранення і коли він мав змогу спілкуватися, прийняв рішення про оскарження спірних наказів, у зв`язку із чим,  позовна заява була подана  25.08.2023.  
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у порядку письмового провадження.
Учасники справи повідомлені про розгляд даної справи судом апеляційної інстанції у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в позовній заяві не наведено поважних причин і не подано доказів, які б підтверджували реальну відсутність у нього, або його представника, можливості підготувати та подати позовну заяву в місячний строк з дня отримання витягів з наказів.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Для прийняття адміністративного позову до провадження судом першої інстанції, позивачу необхідно дотримуватись порядку подання позовної заяви в межах реалізації права на звернення до суду та кореспондуючого права на повноважний суд з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, частини четвертої статті 5 КАС України.
Процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.
Положеннями п.п. 6, 7 ч. 5 ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.
Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення з позовом до суду, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно звернення до суду з позовною заяву у строки встановлені законом.
Відповідно до ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другої статті 123 цього Кодексу.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:
1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;
2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;
3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;
4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із:
- тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
Дослідження змісту як заяви, наданої до поданого позову, так і апеляційної скарги, доводить, що позивач чітко та послідовно вказав обставини, які, за його позицією, унеможливили своєчасне звернення до суду.
Такими обставинами позивач вважав  перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманням поранення, що  підтверджується копіями історій хвороби. 
Водночас, судом першої інстанції не були досліджені докази на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом місячного  строку для звернення до суду із даними позовними вимогами та неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, що призвело до передчасного висновку про повернення позовної заяви згідно п.9 ч.4 ст. 169 КАС України.
При цьому,  колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що з 22.04.2023 позивач, відповідно до договору про надання правової допомоги №6/5, мав представника та не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з даним позовом, оскільки  представник, складаючи, підписуючи та подаючи до суду позовну заяву, діє не від власного імені, а від імені позивача. Всі дії, вчинені в межах повноважень представником від імені позивача зі складання, підписання і подання до суду з позовної заяви, вважаються такими, що їх вчинив сам позивач.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  312, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі № 520/23214/23  скасувати.  
Справу № 520/23214/23 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.     

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    І.С. Чалий