УХВАЛА
 
14 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 750/14023/21
провадження № 61-7115cк23   
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 січня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 листопада 2021 року № 62-к про відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати з  08  листопада 2021 року.
Стягнено з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 08 листопада 2021 року по 24  січня 2022 включно у сумі 31 475,95 грн, виплату вказаної суми провести після утримання податків та інших обов`язкових платежів на користь держави.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24  січня 2022 року змінено в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, виклавши мотиви у цій частині в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 лютого 2022 року залишено без задоволення, додаткове рішення -без змін. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Повний текст постанови складено 30 березня 2023 року.
10 травня 2023 року, засобами поштового зв`язку, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 , з пропуском строку на касаційне оскарження, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 січня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали) для усунення недоліків касаційної скарги. Запропоновано особі, яка подала касаційну скаргу, звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням причин пропуску строку, надіслати до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав касаційного оскарження та документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Верховний Суд роз`яснив заявнику строк та порядок виконання вимог ухвали та попередив про наслідки її невиконання.
13 червня 2023 року представник ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 надіслав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження разом, уточнену касаційну скаргу, квитанцію про сплату судового збору.
Клопотання мотивовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущений через те, що апеляційний суд надіслав повний текст оскарженого судового рішення засобами електронного зв`язку лише 12 квітня 2023 року. До клопотання додано витяг із журналу вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2023 року обставини причин пропуску строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що згідно з журналом вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_1 копія постанови суду апеляційної інстанції вручена відповідачу 12 квітня 2023 року, визнані неповажними. Запропоновано заявнику надіслати докази, що свідчать про недотримання апеляційним судом недотримання вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України. Продовжено строк для усунення недоліків скарги.
Недоліки касаційної скарги не усунуто.
Ухвалою цього ж суду від 10 жовтня 2023 року встановлений ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2023 року строк продовжено.
24 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку заявник надіслав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій посилаючись на обставини про те, що строк на касаційне оскарження пропущений через те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав 12 квітня 2023 року повний текст оскарженого судового рішення, оскільки у період з 03 квітня 2023 року по 10  квітня 2023 року у зв`язку з погіршенням роботи інтернет-мережі в ліцеї, частими відключенням електропостачання навчального корпусу ліцею, потребою підключення комп`ютерів кабінету інформатики до інтернет-мережі ліцею і проведення електрокабелю від генератора до сервера в. о. начальника ліцею наказав організувати роботи по проведенню регламентних робіт з обслуговування, ремонту, чистки сервера і комп`ютерної мережі ліцею, відповідного підключення. Цим наказом в. о. начальника ліцею попередив персонал ліцею про відсутність Інтернету протягом цих днів. До заяви додав витяг із наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 березня 2023 року № 17 а/г «про участь у чемпіонаті України з боксу серед юніорів, ремонт сервісу».
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.
Аналіз оскаржених судових рішень та касаційної скарги свідчить про те, що повний текст оскарженої постанови у цій справі складено 30 березня 2023 року, на 01  травня 2023 року припадав останній день подачі касаційної скарги. Подана касаційна скарга, 10  травня 2023 року, після спливу строку касаційне оскарження.
Заявником не наведено обставин, які унеможливили дотримання передбачених ЦПК України строків на касаційне оскарження судового рішення, а також не надано жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, зумовлених несвоєчасним врученням оскарженого судового рішення. Заявник, який залучений до участі у справі як відповідач, оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, приймав участь у справі, був присутній під час оголошення оскарженої постанови апеляційним судом, має добросовісно користуватися процесуальними правами, усвідомлюючи наслідки вчинення або невчинення дій на захист своїх прав. 
Наведені заявником обставини не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Верховний Суд втричі після подання касаційної скарги надавав заявнику (юридичній особі) строк для усунення недоліків касаційної скарги в частині обґрунтування причин поважності пропуску строку на касаційне оскарження, однак заявник не вжив заходів для їх усунення, не надав доказів (довідка суду апеляційної інстанції про дату вручення судового рішення, конверт, в якому надсилалась оскаржена постанова суду апеляційної інстанції, тощо) того, що оскаржена постанова суду апеляційної інстанції не була вручена відповідачу раніше 12 квітня 2023 року.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, оскільки згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
Зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 недоліки касаційної скарги не усунув, поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтованих належними доказами, не навів, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.
Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 січня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                        І. О. Дундар 
                                                                                                                        Є. В. Краснощоков