ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2592/23  Номер провадження 22-ц/814/3888/23	Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: судді Чумак О.В.
суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І., 
за участю секретаря Галушко А.О.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2023 року у складі судді Савченко Л.І., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа -Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2023 року  ОСОБА_1 звернулася до Октябського районного суду м. Полтави в порядку окремого провадження із заявою, в якій просила встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло виданого 28 грудня 2005 року за розпорядженням від 28 грудня 2005 року № 1371 Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення, що посвідчує право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви вказувала, що у свідоцтві про право власності на житло невірно вказане її ім`я та по батькові, у зв`язку із невірним перекладом із російської мови. 
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2023 року заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа -Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишено без розгляду у зв`язку з тим, що наявний спір про право.
Не погодившись із ухвалою місцевого суду, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на моменту приватизації квартири АДРЕСА_1 . було допущено помилку у її імені та по батькові, а саме у свідоцтві про право власності на квартиру вказано, що частини квартири належить « ОСОБА_2 », а тому встановлення даного факту потрібно для встановлення права власності на житло на 1/4 частини вказаної квартири, щоб в подальшому не виникло питання, чи ця частина квартири дійсно перебуває у її власності.
Зазначає, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту.
Від Управління майном комунальної власності міста надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.
В судовому засідання представник заявника ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав  невідповідності висновків суду обставинам справи , порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу без розгляду, районний суд виходив з того, що наявний спір про право, оскільки встановлення відповідного факту підтвердить виникнення права власності в порядку спадкування.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
З матеріалів справи вбачається, що заявниця просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.12.2005 року, що посвідчує право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , оскільки при проведенні приватизації вказаної квартири невірно зазначено її ім`я та по батькові. Вказаний факт заявниця просить встановити з метою реалізації свого права на розпорядження своє власністю.
Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення та від встановлення такого факту залежить можливість реалізації заявницею своїх майнових прав.
Суд апеляційної інстанції враховує те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що заявниця не має іншої можливості змінити своє ім`я та по-батькові в свідоцтві про право власності на майно або підтвердити таку зміну з метою реалізації свого майнового права. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту належності зазначеного правовстановлюючого документа.
Враховуючи зазначені вище обставини, спір про право відсутній, оскільки в даному випадку вирішується питання лише про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа, що підтверджує її право власність на частину квартири, оскільки ім`я та по батькові, яке зазначено в документі, не збігається з ім`ям по батькові особи за паспортом.
Відтак, залишення заяви без розгляду з підстав існування спору про право є помилковим і залишення без розгляду по суті такої заяви порушує право особи на здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень статті 46 Конституції України.
Оскільки районним судом було допущено порушення норм процесуального права при вирішенні питання про залишення заяви без розгляду, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2023 року скасувати.
Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа -Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - направити для продовження розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24.11.2023.

Головуючий суддя                                                О.В.Чумак

Судді                                                         Ю.В. Дряниця

Л. І. Пилипчук