ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 жовтня 2023 року           справа №360/19/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В.,  Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Тихонов І.В.), складеного в повному обсязі 20 березня 2023 року, у справі № 360/19/23 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної Прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,  - 

                                                         ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної Прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому представник позивача просить:
-          визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної Прикордонної служби України , яка виразилась у відмові ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2016 року по 15 серпня 2019 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та березень 2018 року;
-          зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної Прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 15 серпня 2019 року індексацію грошового забезпечення, включно із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог.
З таким рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив його скасувати та задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що проходив військову службу у НОМЕР_1 Прикордонному загоні Державної Прикордонної служби України з 01 січня 2016 року по 15 серпня 2019 року, за який йому не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення.
Обов`язок сплатити невиплачену індексації має бути покладений саме на НОМЕР_1 Прикордонний загоні Державної Прикордонної служби України, оскільки з 15 серпня 2019 року позивач проходить службу у 3-му прикордонному загоні імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/19/23, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 25.11.2015 є учасником бойових дій, проходив військову службу у НОМЕР_1 Прикордонному загоні Державної Прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Суми від 15.08.2019 № 241-ОС Про особовий склад виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення по 5 прикордонному загону старшого прапорщика  Підвисоцького Вадима (П-022349) інспектора прикордонної служби  1 категорії – інструктора кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1 категорії (тип Б), який вибуває для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15.08.2019.
На запит адвоката начальником НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України листом від 15.12.2022 № 11/8770-22-Вих позивачу надано відповідь, у якій зазначено, що наказом по прикордонному загону від 15.08.2019 «241-ОС» ОСОБА_1 був виключений зі списків НОМЕР_1 прикордонного загону у зв`язку з переміщенням для подальшого проходження військової служби до 3 прикордонного загону. У зв`язку з вищевикладеним НОМЕР_1 прикордонний загін не уповноважений здійснювати виплату невиплаченої індексації грошового забезпечення на яку ОСОБА_1 набув право, але її не отримав.
Вважаючи, що за період військової служби з 01 січня 2016 року по 15 серпня 2019 року 5 Прикордонним загоном Державної Прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) протиправно не здійснювалося нарахування та виплата йому індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Приймаючи спірне рішення та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) не є останнім місцем служби позивача і не може провести остаточний розрахунок з позивачем при його звільненні з військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Засади грошового забезпечення військовослужбовців визначені у статті Закону, відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону).
Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2019 № 1115/2009.
Пункт 293 Положення визначає, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.
У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.
Як встановлено судами, начальником НОМЕР_4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Суми від 15.08.2019 № 241-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення по НОМЕР_1 прикордонному загону старшого прапорщика  Підвисоцького Вадима ( НОМЕР_6 ), який вибуває для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15.08.2019.
Таким чином, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) не є останнім місцем служби позивача, на нього не може бути покладено обов`язок з проведення остаточного розрахунку з позивачем при його звільненні з військової служби.
Суд зазначає, що всі необхідні дії для проведення остаточного розрахунку з позивачем та виплату всіх належних при звільненні сум за весь період військової служби має здійснити той орган, з якого позивача було звільнено.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі № 360/19/23– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 жовтня 2023 року.

Судді                                                                                                 А.В. Гайдар
                                                                                                               Е.Г. Казначеєв
                                                                                                     І.Д. Компанієць