ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

17 жовтня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 732/284/23
Головуючий у першій інстанції – Лиманська  М. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1185/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
із секретарем Зіньковець О.О.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
орган опіки та піклування: Городнянська міська рада Чернігівської області, 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму спілкування з дитиною,
місце ухвалення судового рішення – м. Городня,
час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду – 11 год. 29 хв,
дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції – 10 липня 2023 року.

                                      У С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому, уточнивши заявлені вимоги, просив встановити наступний режим спілкування та участі у вихованні дитини батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- безперешкодне спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку, а також за допомогою месенджерів «Вайбер», «Воцап», «Сигнал», «Телеграм», «Скайп», «ЗУМ» через відеозв`язок у будь-який час щодня з 08-00 год. до 21-00 год.; 
- бути присутнім на усіх святах, де приймає участь донька;
- безперешкодно, в день народження доньки, мати з нею особисте побачення без присутності матері протягом 3 годин в цей день;
- один вихідний день на тиждень з 10-00 год. по 19-00 год. батько має право на спілкування з дитиною без присутності матері за межами місця проживання дитини та матері;
- щодня батько має право на побачення з дитиною протягом дня з 10-00 год. по 20-00 год. у присутності матері за місцем проживання, перебування матері з дитиною. Час побачення з дитиною у присутності матері обмежений чотирма годинами;
- батько має право без присутності матері на побачення з дитиною один раз у будь який день на тиждень за його місцем проживання протягом світлового дня;
- мати погоджує з батьком вибір місця навчання дитини до досягнення нею 18 років;
- мати розглядає і погоджує з батьком його пропозиції щодо відвідування донькою гуртків, секцій, розвиваючих занять, музичної школи. Батько в свою чергу забезпечує відвідування донькою таких занять, а саме: доїзд до місця і назад;
-  у разі зміни ОСОБА_2 місця проживання, а саме переїзду в інший регіон України, мати надає для проживання дитину батькові за місцем його проживання з 01 липня по 15 серпня щороку та взимку з 15 січня по 01 лютого щороку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 являється батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 . Позивач, як батько, бажає спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні, однак відповідачка чинить перешкоди у цьому. Зазначає, що неодноразово звертався до органу опіки та піклування для врегулювання з відповідачкою режиму спілкування та участі у вихованні доньки, але ОСОБА_2 постійно чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, провокує конфлікти під час відвідин дитини позивачем. Вважав, що обставини, які б давали підстави вважати, що спілкування батька з донькою спричинить їй шкоду, відсутні, а конфліктна поведінка відповідачки порушує не лише його права як батька, а й права дитини, суперечить її інтересам. Указував, що має право на безпосередню участь у житті і вихованні доньки без присутності матері.
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:
- безперешкодне спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною, у тому числі з використанням відеозв`язку щодня з понеділка по п`ятницю протягом 30 хвилин у період з 17-00 год. по 20-00 год.;
- побачення батька з дочкою в День народження дитини (26 березня) та у святковий день Нового року (01 січня) й день релігійного свята Різдва Христового (07 січня ) з 16-00 до 19-00 год. у присутності матері за місцем проживання дитини;
- побачення батька з дочкою кожну середу кожного місяця з 09.00 години до 12.00 години шляхом відвідування батьком ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 за місцем проживання дитини з правом відвідування дитиною в зазначені часи громадських місць та культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я в с. Хоробичі Чернігівського району Чернігівської області та/або м. Городня Чернігівського району Чернігівської області (без присутності матері ОСОБА_2 );
- побачення батька з дочкою кожну суботу кожного місяця з 10.00 год. до 19.00 год. шляхом перебування дитини ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_1 в м. Городня Чернігівського району Чернігівської області (без присутності матері ОСОБА_2 ) з правом відвідування дитиною в зазначені часи громадських місць та культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів на території Чернігівської області, з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину сплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 536,80 грн.
В іншій частині вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подано апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, указавши про часткове задоволення позову, фактично жодної з заявлених вимог не задовольнив, самостійно визначив режим спілкування батька з донькою, тобто вийшов за межі позовних вимог. 
Указує на те, що, зважаючи на тривалий конфлікт між сторонами, знайти порозуміння їм не вдається. Відповідачка постійно ухиляється від надання дитини батьку для спілкування, що стало підставою для звернення до суду. Спільне перебування з матір`ю при зустрічах з дитиною являється неможливим, оскільки всі вони завершуються спровокованим відповідачкою конфліктом.
На думку позивача, дитина може самостійно перебувати з ним без присутності матері. Зазначає, що бажає всестороннього розвитку дитини з правом відвідування громадських, культурно-масових, оздоровчих закладів як у м. Городня, так і у м. Чернігів, оскільки у с. Хоробичі, де проживає донька з матір`ю, такі заклади відсутні. Крім цього, у с. Хоробичі немає ні дитячого садка, ні школи, спілкування доньки з однолітками обмежене, а також відсутні заклади для розвитку чи розваг дітей.
ОСОБА_1 наголошує на тому, що має право на безпосередню участь в житті і вихованні дитини та на зустрічі з нею без присутності матері.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповно з`ясовані обставини справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано її пояснення щодо того, що саме позивач постійно створює конфлікті ситуації. Кожне відвідування батька дитини закінчується конфліктом між сторонами, позивач постійно ображає відповідачку, застосовує ненормативну лексику, погрози, фізичну силу. 
На думку скаржниці, оскаржуване рішення значно погіршує інтереси чотирьохрічної доньки, яка, ураховуючи вік, не має можливості захистити себе без опіки та нагляду матері. Судом першої інстанції не враховано думку виконкому Служби у справах дітей Городнянської міської ради, яка неодноразово залишала без змін режим спілкування батька та матері виключно у присутності матері дитини.
ОСОБА_2 вважає, що має залишитися сталим визначений спосіб участі батька у вихованні доньки, який встановлено розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації, шляхом спілкування позивача з донькою кожного понеділка з10-00 до 12-00 та суботи з 16-00 до 18-00 у присутності матері на території місця проживання дитини, вважаючи його таким, що повністю відповідає потребам чотирьохрічної доньки. 
Скаржниця вважає, що звернення ОСОБА_1 з цим позовом  безпідставне, оскільки перешкоди у спілкуванні з донькою у позивача відсутні. Указує, що ОСОБА_1 неодноразово попереджався співробітниками Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області щодо вчинення домашнього насильства та щодо нього складалися протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.
Відзиви на апеляційні скарги від учасників справи у встановлений судом строк не надходили.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення  позивача та його представника, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, враховуюче наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам в повній мірі не відповідає.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції з огляду на вік дитини, систематичну зустріч доньки з батьком протягом тривалого часу (з 2021 року), урахувавши наявність неприязних відносин між сторонами, та відсутності обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з донькою шкодить дитині чи будь-яким чином являється загрозливим або несприятливим для неї, дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення способу участі батька у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері, що забезпечить можливість дитині вільно і без створення стресової та напруженої ситуації для неї спілкуватися з батьком, шляхом встановлення графіка зустрічей, відображеного у резолютивній частині рішення суду першої інстанції.
Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з визначеним судом першої інстанції режимом спілкування батька з донькою, враховуючи наступне.
У справі встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Корюківка Чернігівської області, її батьками являються ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 12).
Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 у с. Хоробичі Чернігівського району Чернігівської області.
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада  2020 року визнано ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Корюківка Чернігівської області (т. 1 а.с. 13-15).
21 грудня 2020 року ОСОБА_2 подано заяву до органу опіки та піклування Городнянської районної державної адміністрації з проханням розглянути на комісії питання про визначення режиму спілкування біологічного батька з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 вважала, що батько може спілкуватися з дитиною в її присутності один раз в неділю, в понеділок з 10-00 до 12-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 64).
Розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації «Про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею» від 15 січня 2020 року № 10, визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні його доньки ОСОБА_3 у вигляді спілкування з нею, кожного понеділка з 10:00 до 12:00 та суботи з 16:00 до 18:00, у присутності матері на території місця проживання дитини. Надано батькам право змінювати порядок побачення батька з дитиною за їх взаємною згодою з метою забезпечення всебічного розвитку та сімейного виховання дитини (т. 1 а.с. 11).
04 січня 2021 року ОСОБА_1 подано заяву до органу опіки та піклування Городнянської районної державної адміністрації з проханням розглянути на комісії з питань захисту прав дитини питання про визначення режиму спілкування з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожного тижня з суботи 18-00 до понеділка 12-00 з правом ночівлі, а також 2 дні протягом тижня за домовленістю (т. 1 а.с. 65).
15 квітня 2021 року ОСОБА_1 подано заяву до голови Городнянської громади про встановлення нового режиму спілкування з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_2 ігнорує визначений раніше режим спілкування з донькою, прийнятий 15 січня 2020 року Городнянською районною державною адміністрацією. ОСОБА_1 просив надати можливість один раз у вихідний день, а другий раз у будь-який інший день, тобто двічі на тиждень в денний час забирати доньку до нього додому без присутності її матері з поверненням ввечері (т. 1 а.с. 44).
19 травня 2021 на комісії з питань захисту прав дитини Городнянської міської ради повторно розглянуто питання щодо режиму спілкування ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 9 зворот).
Рішенням виконавчого комітету Городнянської міської ради Чернігівської області «Про затвердження протоколу № 2 від 19 травня 2021 року комісії з питань захисту прав дитини Городнянської міської ради» від 20 травня 2021 року № 144 затверджено протокол № 2 від 19 травня 2021 року комісії з питань захисту прав дитини Городнянської міської ради та залишено без змін режим спілкування між ОСОБА_1 та його донькою ОСОБА_3 , який було установлено на комісії з питань захисту прав дитини Городнянської районної державної адміністрації 15 січня 2021року (т. 1 а.с. 8).
Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2021 року у справі № 732/741/21 накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Районним судом ОСОБА_2 визнано винною в тому, що вона 15 лютого 2021 року о 11 год. 55 хв, знаходячись в АДРЕСА_1 , вчинила сварку з ОСОБА_1 , який є батьком її дитини.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19 липня 2021 року у справі № 732/741/21 скасовано постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2021 року щодо ОСОБА_2 , провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (т. 1 а.с. 37-38).
19 липня 2021 року поліцейським з РПП ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівської області сержантом поліції Дударенком А.А. зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , за якими останній приїхав за адресою: АДРЕСА_1 для зустрічі із донькою ОСОБА_3 , яка проживає разом із матір`ю. На підставі розпорядження Городнянської районної державної адміністрації від 15 січня 2020 року ОСОБА_1 має право бачитися з донькою кожного понеділка з 10-00 до 12-00 год та суботи з 16-00 до 18-00 год, але будинок було зачинено, на телефонний дзвінок матір доньки не відповідала та не повідомила про те, що її з дитиною не буде вдома (т. 1 а.с. 94).
14 листопада 2022 року ОСОБА_1 подано заяву до комісії з питань захисту прав дитини Городнянської міської ради з проханням переглянути встановлений режим спілкування з донькою ОСОБА_3 , 2019 року народження, у зв`язку зі зміною життєвих обставин для виховання дитини (т. 1 а.с. 48).
21 листопада 2022 року ОСОБА_1 подано заяву до комісії з питань захисту прав дитини Городнянської міської ради з проханням встановити наступний режим спілкування з малолітною донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме (т. 1 а.с. 49-50): 
-  за місцем проживання дитини спілкуватися особисто з донькою щомісяця з понеділка по п`ятницю з 08-00 до 20-00 у вільний від перебування у садочку або навчання час. У ці дні та у цей час дві години спілкування має проходити без присутності матері;
-  у вихідні та святкові дні місяця можливість перебування дитини без матері із батьком за місцем його проживання у м. Городня.
09 грудня 2022 року ОСОБА_2 подано заяву до голови комісії з питань захисту прав дитини Городнянської міської ради з проханням зменшення режиму спілкування між ОСОБА_1 та донькою, який  установлено раніше. Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 порушує режим спілкуванням з дитиною, запізнюється, приїздить не у визначений час, або зовсім не приходить до дитини. У присутності дитини часто її ображає, чим травмує психіку дитини. Вважає, що зустрічі ОСОБА_1 з донькою без її присутності можуть негативно вплинути на психологічний стан дитини. Батько може негативно вплинути на дитину або зашкодити її розвитку в процесі спілкування (т. 1 а.с. 51).
Рішенням виконавчого комітету Городнянської міської ради Чернігівської області «Про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею» від 13 грудня 2022 року № 243 залишено без змін режим спілкування між ОСОБА_1 та донькою, який було установлено на комісії з питань захисту прав дитини Городнянської районної державної адміністрації 15 січня 2020 року (т. 1 а.с. 8 зворот).
06 лютого 2023 року ОСОБА_1 подано заяву до начальника служби у справах дітей Городнянської міської ради Божок О.О. з проханням відреагувати на те, що його малолітня дитина постійно піддається психологічним знущанням з боку матері ОСОБА_2 ОСОБА_1 просив представника служби відвідати помешкання, де проживає донька, у його присутності. Повідомив, що донці майже 4 роки, але за останні півроку дитина нікуди, крім магазину, не виходить з оселі, а мати дитини не дозволяє їх спілкування (т. 1 а.с. 46).
На звернення ОСОБА_1 листом від 07 лютого 2023 року служби у справах дітей Городнянської міської ради повідомлено, що рішенням виконкому міської ради від 20 травня 2021 року № 144 та рішенням виконкому міської ради від 13 грудня 2022 року № 243 установлено час спілкування між ним, як батьком, та донькою ОСОБА_3 . Роз`яснено ОСОБА_1 положення ст. 159 СК України (т. 1 а.с. 9).
08 лютого 2023 року ОСОБА_2 подано заяву до Городнянської міської ради з проханням винести на розгляд комісії з охорони прав дитини питання щодо неадекватної поведінки ОСОБА_1 у присутності доньки ОСОБА_3 , яка мала місце 04 лютого 2023 року (т. 1 а.с 57).
13 лютого 2023 року ОСОБА_1 подано заяву до Городнянської міської ради з проханням скликати комісію з питань захисту прав дитини з приводу невиконання ОСОБА_2 рішень виконкому міської ради від 20 травня 2021 року № 144 та від 13 грудня 2022 року № 243 про режим спілкування між ним, як батьком, та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 59).
За інформацією т.в.о. начальника ВПД № 1 Марини Шуляк від 19 квітня 2023 року за вих. № Т-380/124/48/1/23 (т. 1 а.с. 113-114) та матеріалами проведеної перевірки (т. 2 а.с. 1-6, 7-12, 13-20):
- 04 лютого 2023 року о 19:26 надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 приїжджав до с. Хоробичі у визначені години для спілкування з дитиною. Зламав телевізор, виганяв з будинку матір дитини ОСОБА_2 , розкидав продукти, висловлювся ненормативною лексикою. Дитина плакала. Приблизно о 18-00 год. чоловік з місця події поїхав. Заявниці ОСОБА_5 дану інформацію повідомила ОСОБА_2 . За результатами проведеної перевірки інспектором СЮП ВП ЧРУП  ГУНП в Чернігівській області ст. лейтенантом поліції Колосовою Я.Ю. проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та роз`яснено їм норми чинного законодавства. Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене  ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (т. 2 а.с. 2-6);
- 17 березня 2023 року об 11-50 год. надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не дозволяє спілкуватися із дитиною ОСОБА_3 . За результатами перевірки старшим інспектором СЮП ВП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області будь-яких ознак адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 не встановлено (т. 2 а.с. 7-12) ;
- 01 квітня 2023 року о 16-33 год. надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_1 про те, що він приїхав з м. Городня до с. Хоробичі для зустрічі з донькою, але мати дитини ОСОБА_2 вчинила сварку в неадекватному стані і не дає спілкуватися з дитиною. Заявник  декілька днів не може поспілкуватися з донькою. ОСОБА_1 просив направити поліцію. За результатами проведеної перевірки інспектором СЮП ВП ЧРУП  ГУНП в Чернігівській області ст. лейтенантом поліції Колосовою Я.Ю. проведено профілактичні бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та роз`яснено їм положення статей 150-163 СК України (т. 2 а.с. 13-20).
Висновком органу опіки та піклування Городнянської міської ради щодо розв`язання спору про встановлення режиму спілкування та участі у вихованні батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженим рішенням виконавчого комітету Городнянської міської ради від 15 червня 2023 року № 187, встановлено наступний режим спілкування батька з дитиною: щопонеділка з 10-00 до 12-00 год. та щосуботи з 16-00 до 18-00 год. у присутності матері на території місця проживання дитини (т. 1 а.с. 251, 252-253).
ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 19).
Згідно із довідкою Хоробицького старостинсього округу № 17 Городнянської міської ради № 08 від 10 січня 2023 року ОСОБА_2 не зареєстрована, але проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 36).
Актами обстеження умов проживання у будинку АДРЕСА_1 від 08 грудня 2022 року, від 05 квітня 2023 року підтверджено, що за даною адресою проживають ОСОБА_2 разом з малолітньою ОСОБА_6 , 2019 року народження, у помешканні створені необхідні умови для нормального розвитку та проживання дитини, санітарні умови задовільні (т. 1 а.с. 52, 68).
На підставі звернення ОСОБА_1 комісією проведено обстеження умов проживання та виховання дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що у помешканні створені необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини (т. 1 а.с. 127-128).
За довідкою-характеристикою Хоробицького старостинського округу №-17 Городнянської міської ради від 05 квітня 2023 року ОСОБА_2 характеризується позитивно. За час проживання на території старостинського округу скарг від односельців на її поведінку не надходило (т. 1 а.с. 69).
ОСОБА_2 працює робітником з благоустрою Хоробицького старостинського округу № 17 Городнянської міської ради, за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою старости села від 05 травня 2023 року за вих. №-62 (т. 1 а.с. 121).
ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також1/2 частина жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 122-123).
Довідкою КНП «Городнянський Центр медико-санітарної допомоги» Городнянської міської ради від 06 квітня 2023 року № 51 підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом лікувального закладу з народження, зафіксовано діагнози: харчова алергія, часті ГРВІ, бронхіти (т. 1 а. с. 67).
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.7 зворот).
За характеристикою Городнянської міської ради від 21 квітня 2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Городнянському відділі Чернігівської філії, як безробітний. Скарг від мешканців на порушення правил проживання не має, конфліктних ситуацій з сусідами не допускає. Характеризується  позитивно (т. 1 а.с. 102).
ОСОБА_1 належить 3/25 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 09 червня 1996 року державним нотаріусом Городнянської районної державної нотаріальної контори Тихоновою Є.М. (т. 1 а.с. 103).
Як свідчить інформація Городнянського відділу ДВС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 квітня 2023 року, 26 січня 2021 року державним виконавцем відкрито ВП № 64279261 на підставі судового наказу №  732/1915/20 від 25 січня 2021 року, виданого Городнянським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, початок стягнення аліментів – 29 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 05 квітня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (т. 1 а.с. 39, 40, 41).
Звернувшись з даним позовом ОСОБА_1 просив визначити інший режим спілкування із донькою, ніж на час звернення встановлено органом опіки та піклування, без присутності ОСОБА_2 , оскільки відповідачки чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, що позбавляє його можливості виконувати батьківські обов`язки відносно неї.
Аналізуючи підстави звернення до суду з указаним позовом та доводи апеляційних скарг, норми сімейного законодавства України та міжнародних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнствоі батьківство охороняються державою.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.
Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Принцип найкращих інтересів поширюється на всі дії, що стосуються дітей, і вимагає активних дій із захисту їхніх прав та сприяння їх зростанню та благополуччю, а також заходів з підтримки та надання допомоги батькам й іншим особам, які несуть щоденну відповідальність у питаннях реалізації прав дітей.
У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини (ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Згідно зі ст. 141 СК Українимати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).
Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 СК Україниу випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).
Суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).
Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`і частини четвертоїстатті 10 ЦПК Українизастосовується судом як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободне надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «JOHANSEN v. NORWAY» від 07 серпня 1996 року).
Отже, визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.
Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Матеріалами справи підтверджено, малолітня ОСОБА_3   являється донькою сторін і проживає разом із матір`ю.
І позивач, і відповідачка позитивно характеризуються, мають належні житлово-побутові умови для проживання дитини. Належних доказів на підтвердження того, що сторони зловживають алкогольними напоями та/або вживають наркотичні речовини, суду не надано.
З матеріалів справи вбачається також, що з 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує тривалий конфлікт, зумовлений побаченнями батька з дитиною у пристуності матері, про що свідчать неодноразові звернення сторін як до органу опіки та піклування, так і до правоохоронних органів. Конфлікти між сторонами відбуваються під час приїздів батька до доньки за місцем її проживання у присутності малолітної дитини.
Суд першої інстанції правильно визначив, що наявність конфлікту та неприязні відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є підставою для обмеження права батька на спілкування з донькою.
Апеляційний суд, аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , виходить з того, що визначений органом опіки та піклування режим спілкування ОСОБА_1 з донькою: щопонеділка з 10:00 до 12:00 та щосуботи з 16:00 до 18:00 у присутності матері на території місця проживання дитини, не може бути покладений в основу судового рішення з огляду на таке.
Наведений вище порядок спілкування батька з дитиною встановлено органом опіки і піклування ще у 2020 році. Він вочевидь не влаштовував сторони, які неодноразово зверталися до органу опіки та піклування з проханням його змінити. Як свідчить протокол № 2 від 19 травня 2021 року (т. 1 а.с. 247-249) та витяг із протоколу № 12 від 09 грудня 2022 року (т. 2 а.с. 98), на засіданні комісії з питань захисту прав дитини брали участь та давали пояснення обоє батьків. 
Рішенням виконкому Городнянської міської ради від 20 травня 2021 року № 144 (т. 1 а.с. 45) та  № 243 від 13 грудня 2022 року (т. 1 а.с. 8 зворот) залишено без змін встановлений Городнянською районною державною адміністрацією 15 січня 2020 року режим спілкування між позивачем та донькою.
Зі змісту витягу із протоколу № 8 від 13 червня 2023 року (т. 2 а.с. 99) вбачається, що в ході засідання комісії з прав дитини, яке проводилось за запитом суду для надання висновку щодо розв`язання цього спору, та на якому вирішувалось питання визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, сторони участі не брали, пояснень не надавали. До наведеного протоколу органом опіки не додано акти обстеження умов проживання батьків, відсутня інформація про те, що досліджувалося їх ставлення до дитини та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, стан здоров`я малолітньої ОСОБА_3 , відповідність розвитку віку дитини, прихильність до кожного з батьків, тощо. 
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про встановлення режиму спілкування та участі позивача у вихованні доньки, який затверджено рішенням Городнянської міської ріди № 187 від 15 червня 2023 року, прийнято формально, без наведення відповідних мотивів, без урахування вікових змін дитини та тривалого конфлікту між її батьками.
Встановлення вже існуючого режиму спілкування батька з донькою у присутності матері на території місця проживання дитини лише поглибить вже існуючий між сторонами конфлікт, не призведе до остаточного розв`язання спору і не сприятиме гармонійному розвитку малолітньої доньки сторін.
Отже, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції про недоцільність визначення режиму спілкування батька з донькою у присутності матері, оскільки з матеріалів справи вбачається, що всі непорозуміння позивача та відповідачки мали місце саме під час відвідин ОСОБА_1 доньки з участю відповідачки. Ураховуючи вік дитини, яка дорослішає, те, що вона систематично зустрічається з батьком протягом тривалого часу (з 2021 року), наявність неприязних стосунків сторін, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що спілкування батька з донькою має відбуватися без присутності ОСОБА_2 , що дозволить уникнути конфліктів між сторонами в подальшому та забезпечить можливість дитині вільно, без створення стресової та напруженої ситуації для неї спілкуватися з батьком. Наведене спростовує доводи відповідачки про те, що позивачу слід надати можливість спілкування з дитиною лише у її присутності.
Аргументи ОСОБА_2 про те, що конфліктні ситуації створює лише позивач, не знайшли підтвердження та спростовуються матеріалами справи. Зокрема, неодноразові звернення сторін до органу опіки та піклування, правоохоронних органів свідчать про те, що сварки провокують як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , коли взаємодіють один з одним. Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтвердили, що між сторонами існують тривалі непорозуміння та конфлікти на ґрунті виховання дитини, які виникають у її присутності. Позивач та відповідачка ображають один одного, поводять себе нестримно. 
Наведені в апеляційній скарзі твердження відповідачки про неможливість зустрічей батька та доньки без особистої участі ОСОБА_2 через те, що позивач розбещує дитину, належними доказами не підтверджено, а отже є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення. Як свідчать наявні у справі матеріали перевірок правоохоронних органів на підставі звернень сторін на лінію «102» (т. 2 а.с. 1-6, 7-12, 13-20), їх причиною були сварки лише між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які хоча і відбувались у присутності дитини, але безпосередньо не стосувались її або фізичного / психічного насильства щодо дитини. Матеріали справи не містять доказів існування конфлікту між батьком і донькою або неналежної поведінки відносно неї з боку ОСОБА_1 . Обставин, які б свідчили про те, що спілкування з позивачем шкодить дитині чи будь-яким чином є загрозливим або несприятливим для неї, судом не встановлено.
Апеляційний суд зауважує, що позбавлення батька можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, за відсутності обставин, які б давали підстави для висновку, що таке спілкування перешкоджає нормальному розвитку дитини, є порушенням гарантованого законом права батька на рівне з матір`ю дитини право на спілкування та участь у її вихованні.
Не являються підставою для скасування судового рішення доводи відповідачки про те, що ОСОБА_1 неодноразово попереджався співробітниками Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про недопустимість вчинення домашнього насильства та щодо нього складалися протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, оскільки зазначені докази підтверджують лише наявність неприязних та конфліктних відносин між  сторонами і не свідчать про неможливість спілкування батька і доньки. Суд зауважує, що відносно відповідачки також складався протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП.
Таким чином, ані судом першої інстанції, ані апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з донькою зашкодить їй, буде суперечити її інтересам та перешкоджатиме нормальному розвитку дитини.
Суд першої інстанції, вирішуючи спір, урахувавши вік дитини, систематичні зустрічи батька з донькою протягом тривалого часу, наявність неприязних відносин між сторонами, а також принцип рівності батьків у реалізації їх права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, дійшов обґрунтованого висновку, що права позивача на участь у спілкуванні підлягають захисту шляхом встановлення ОСОБА_1 графіка зустрічей та спілкування з малолітньою ОСОБА_3 без присутності матері, що забезпечить можливість дитині вільно, без напруженої і стресової ситуації для неї спілкуватися з батьком, сприятиме налагодженню відносин між ними.
При цьому апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про необхідність зміни встановленого судом першої інстанції режиму спілкування батька з донькою, виходячи з такого.
Визначаючи режим спілкування батька з донькою, суд першої інстанції надав позивачу право безперешкодного спілкування з дитиною засобами зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування, у тому числі з використанням відеозв`язку щодня з понеділка по п`ятниця протягом 30 хвилин у період з 17.00 год по 20.00 год, не зазначивши періодичність такого спілкування у вказаний проміжок часу. Ураховуючи вік дитини (4 роки), необхідність дотримання її звичайного розпорядку дня, режиму харчування, сну та відпочинку, колегія суддів вважає, що спілкування батька з донькою засобами зв`язку щодня з понеділка по п`ятницю протягом 30 хвилин має відбуватись у період з 17.00 год по 20.00 год одноразово, що не відображено в рішенні суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги шляхом надання батьку побачень з дочкою в День народження дитини (26 березня) та у святковий день Нового року (01 січня) й день релігійного свята Різдва Христового (07 січня) з 16.00 до 19.00 у присутності матері за місцем проживання дитини, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених ОСОБА_1 вимог, оскільки самостійно визначив свята, на яких має бути присутнім позивач, не обгрунтувавши визначену кількість, хоча батько просив надати можливість мати побачення з донькою у День її народження і саме ця його вимога підлягає задоволенню. Виходячи з рівності прав та обов`язків батьків у вихованні і спілкуванні з дитиною, ОСОБА_1 слід надати побачення з ОСОБА_3 у День її народження (26 березня) з 16.00 год. до 19.00 год. у присутності матері за місцем проживання дитини.
Вимога позивача бути присутнім на всіх святах, де приймає участь дочка, не конкретизована, а отже не може бути задоволена. Зі змісту позовної заяви неможливо встановити їх формат, чи є свята домашніми, релігійними або державними, чи відбуватимуться вони за місцем проживання дитини або у навчальному закладі. Позивачем не визначено відповідних дат, бажаного часу перебування з донькою, обставин, за яких позивач хоче бути присутнім на святкуванні. З огляду на вік дитини і наявність конфлікту між сторонами всі наведені деталі є значущими та підлягають дослідженню. 
Апеляційний суд вважає, що, визначивши для побачення з батьком кожну середу кожного місяця з 09.00 години до 12.00 години шляхом відвідування батьком ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 за місцем проживання дитини з правом відвідування дитиною в зазначені часи громадських місць та культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я в с. Хоробичі Чернігівського району Чернігівської області та/або м. Городня Чернігівського району Чернігівської області (без присутності матері ОСОБА_2 ), суд першої інстанції не врахував вік дитини та залишив поза увагою те, що такі зустрічі відбуватимуться посеред тижня протягом нетривалого проміжку часу, а отже доцільні у населеному пункті, де мешкає дитина, без відвідувань нею іншого населеного пункту.
З огляду на необхідність дотримання звичайного розпорядку дня дитини, режиму харчування, сну та відпочинку, колегія суддів вважає за доцільне визначити позивачу побачення з дитиною кожної першої та третьої середи місяця з 09.00 до 12.00 години за місцем проживання матері з правом відвідування в зазначені часи громадських місць, культурно-масових, спортивних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я, кліматичних умов, режиму дня та харчування для дитини відповідного віку в с. Хоробичі, Чернігівського району та області без присутності матері з обов`язковим поверненням дитини за місцем проживання матері ОСОБА_2 після проведеного спілкування.
На думку суду, слід змінити також час та періодичність побачень, які  суд першої інстанції встановив позивачу наступним чином: кожної суботи кожного місяця з 10.00 год. до 19.00 год. шляхом перебування дитини ОСОБА_3 за місцем проживання батька ОСОБА_1 в м. Городня Чернігівського району Чернігівської області (без присутності матері ОСОБА_2 ) з правом відвідування дитиною в зазначені часи громадських місць та культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів на території Чернігівської області. 
Зустріч позивача з донькою кожної суботи кожного місяця унеможливить спілкування матері з дитиною у цей час, тобто надає позивачу перевагу ОСОБА_1 у проведенні часу з дитиною завжди щосуботи. Крім цього, колегія суддів зважає на те, що доньці сторін не виповнилось п`яти років. Встановлений режим спілкування з 10.00 год. до 19.00 год. не враховує звичайний режим звичайного дня, режиму харчування, сну та відпочинку малолітньої дитини.
В ході апеляційного розгляду справи позивач зазначив, що знає режим  доньки, проте не зміг розповісти чіткий розпорядок життя дитини протягом дня, в тому числі час та кількість харчувань, прогулянок на повітрі, наявність або відсутність денного сну, отже, в ході вирішення цього спору пріорітет надається якнайкращим інтересам дитини.
З огляду на вік малолітньої ОСОБА_3 , необхідності дотримання її звичайного розпорядку дня, режиму харчування, сну та відпочинку дитини, а також  дотримання принципу рівності прав та обов`язків батьків у вихованні і спілкуванні з дитиною, колегія суддів вважає за доцільне встановити позивачу побачення з донькою кожної другої та четвертої суботи місяця та скоротити час зустрічі батька з дитиною з 10.00 год. до 14.00 год. за місцем проживання батька з правом відвідування в зазначені часи громадських місць, культурно-масових, спортивних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я, кліматичних умов, режиму дня та харчування для дитини відповідного віку в с. Хоробичі, Чернігівського району та області та/або м. Городня Чернігівської області без присутності матері з обов`язковим поверненням дитини за місцем проживання матері ОСОБА_2 після проведеного спілкування.
З огляду на те, що між сторонами існує спір щодо часу та форми зустрічей позивача з донькою, детальна регламентація участі ОСОБА_1 у вихованні дитини, в тому числі визначення можливості перебування в с. Хоробичі, Чернігівського району та області та/або м. Городня Чернігівської області, має на меті уникнення конфліктів між сторонами в подальшому.
Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_1 про необхідність погодження матері з батьком вибору місця навчання дитини до досягнення нею 18 років, а також вимог про розгляд і погодження матері з батьком його пропозиції щодо відвідування донькою гуртків, секцій, розвиваючих занять, музичної школи. Предметом цього позову являється встановлення режиму спілкування батька з донькою, а наведені вище вимоги  не стосуються встановлення режиму спілкування позивача з дитиною, оскільки зводяться до зобов`язань вчиняти певні дії відповідачку.
Не підлягає задоволенню позовна вимога про те, що у разі зміни ОСОБА_2 місця проживання, а саме переїзду в інший регіон України, мати надає для проживання дитину батькові за місцем його проживання з 01 липня по 15 серпня щороку та взимку з 15 січня по 01 лютого щороку, оскільки цю вимогу ОСОБА_1 заявлено під умовою, що не настала. Відповідно до ч. 6 ст. 265 ЦПК України висновок суду про задоволення позову чи відмову в позові повнісю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). Позивач не позбавлений права звернутися з відповідним позовом щодо зміни режиму спілкування з донькою у разі зміни ОСОБА_2 місця проживання, зокрема переїзду в інший регіон України.
Є довільним тлумаченням правових норм доводи позивача про те, що, постановивши рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції фактично жодної з заявлених ним вимог не задовольнив, самостійно визначивши режим спілкування батька з донькою, оскільки між сторонами існує спір з приводу участі ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, який суд вирішив по суті, встановиши спосіб участі батька у вихованні малолітньої ОСОБА_3 . Проте, при вирішенні справ, що стосуються дітей, визначальним являється не необхідність повного задоволення вимог позивача, як заявника, а забезпечення найкращих інтересів дитини на спілкування з батьком. Тобто участь позивача у житті дитини має бути здійснено таким чином, щоб забезпечити гармонійне і спокійне середовище саме для неї, можливість вільно, без напруженої і стресової ситуації, різкої зміни звичного життя спілкуватися з батьком.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що батьки мають налагодити співпрацю з метою забезпечення належного контакту між кожним із них з дитиною, встановлення можливості спілкування та спільного проведення часу, керуючись передусім найкращими інтересами дитини.
З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.
За наведених обставин, апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2   підлягають частковому задоволенню, а рішення суду – зміні в частині встановленого режиму спілкування ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст. 367, 374, ч. 4 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,-

                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2023 року – змінити в частині встановленого режиму спілкування ОСОБА_1 з дитиною, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Визначити спосіб участі ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:
- безперешкодне спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_3 засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною, у тому числі з використанням відеозв`язку щодня з понеділка по п`ятницю протягом 30 хвилин одноразово у період з 17.00 год. по 20.00 год.;
- побачення ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у День її народження (26 березня) з 16.00 год. до 19.00 год. у присутності матері за місцем проживання дитини;
- побачення ОСОБА_1 з ОСОБА_3 кожної першої та третьої середи місяця з 09.00 до 12.00 години за місцем проживання матері з правом відвідування в зазначені часи громадських місць, культурно-масових, спортивних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я, кліматичних умов, режиму дня та харчування для дитини відповідного віку в с. Хоробичі, Чернігівського району та області без присутності матері з обов`язковим поверненням дитини за місцем проживання матері ОСОБА_2 після проведеного спілкування;
- побачення ОСОБА_1 з ОСОБА_3 кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 до 14.00 години за місцем проживання батька з правом відвідування в зазначені часи громадських місць, культурно-масових, спортивних, оздоровчих закладів з урахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я, кліматичних умов, режиму дня та харчування для дитини відповідного віку в с. Хоробичі, Чернігівського району та області та/або м. Городня Чернігівської області без присутності матері з обов`язковим поверненням дитини за місцем проживання матері ОСОБА_2 після проведеного спілкування».
В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20 жовтня 2023 року.

Головуюча:                                                                       Н.В. Шитченко

Судді:                                                                                Н.В. Висоцька

                                                                                           О.Є. Мамонова