ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/893/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк  Г.П.,
суддів: Колоколова С.І., СавицькогоЯ.Ф.
при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника позивача: Пучкової Л.А., ордер на надання правничої 9правової допомоги) серія ВН №1106665 від 01.02.2022
/інші учасники справи не з`явились в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи/
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"           
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.08.2023 про залишення позову без розгляду, прийняту суддею Сулімовською М.Б. у м. Одесі, повний текст якої складено 15.08.2023
у справі № 916/893/23
за позовом скаржника
до відповідача Фізичної особи-підприємця Євстратенка Ігоря Валерійовича
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерства фінансів України
про стягнення 1  056  642,11 грн. та
В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк (далі – АТ КБ) "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом (датованим 13.02.2023) до Фізичної особи-підприємця (далі – ФОП) Євстратенка Ігоря Валерійовича про стягнення заборгованості у розмірі 1  056  642,11 грн., а також просило відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.08.2023 позов залишено без розгляду на підставі п. 4 ст. 226 ГПК України, оскільки позивачем не були виконані вимоги ухвал суду від 22.05.2023, 19.06.2023, 20.07.2023.
Із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду не погоджується позивач, який звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.08.2023 про залишення позову без розгляду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Зокрема, він зазначає, що попри відсутність оригіналу позову, суд першої інстанції в особі апарату суду та на підставі у нього оригіналу позовної заяви здійснив завірення документів, що є правомірною дією та підтвердженням того, що суд свого часу мав оригінали позовної заяви та додатків до неї, що свідчить про безпідставне залишення позову без розгляду.
Також скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ним було подано 28.07.2023 нову редакцію позовної заяви від 13.02.2023, тоді як відповідний оригінал позовної заяви було підписано та надано до суду на вимоги ухвали від 20.07.2023, а тому і дата її подачі визначена позивачем -  саме 20.07.2023.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів розглянула матеріали оскарження ухвали, доводи апеляційної скарги, заслухала присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевірила законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та дійшла до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2023 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява АТ КБ "Приватбанк" з вимогами до ФОП Євстратенка Ігоря Валерійовича про стягнення 1  056  642,11 грн., яка датована 13.02.2023 та підписана адвокатом Будьонним В.С.
Ухвалою суду першої інстанції від 08.03.2023 позовну заяву та додані до неї докази повернуто позивачу з підстав неподання до суду належних доказів на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву.
За апеляційною скаргою позивача постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 ухвалу місцевого суду від 08.03.2023 скасовано, матеріали оскарження передано до Господарського суду Одеської області для подальшого розгляду.
17.05.2023 матеріали оскарження надійшли до Господарського суду Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.05.2023 позовну заяву залишено без руху, крім іншого, звернуто увагу позивача на те, що в матеріалах оскарження відсутній оригінал позовної заяви та додані до неї документи, оскільки останні були повернуті позивачу разом з ухвалою від 08.03.2023, та зазначено, що позивачу слід направити до суду оригінал позовної заяви і всі додані до неї документи.
Цією ухвалою було встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали; а також встановлено, що позивач має усунути недоліки позовної заяви шляхом направлення до суду оригіналу позовної заяви та всіх доданих до неї документів та подання відомостей відносно того, чи є виписки по рахункам паперовими копіями банківських виписок з банківських рахунків позивача. Якщо вищевказані виписки є паперовими копіями банківських виписок, то надати до позовної заяви належним чином сформовані та засвідчені копії банківських виписок та/або навести відповідне пояснення відсутності на наданих позивачем виписках підписів співробітника банку, печатки та відповідних реквізитів (відомостей, про особу, яка сформувала виписку, дату створення). Заяву про усунення недоліків позовної заяви та додані до неї докази направити відповідачу, докази направлення надати до суду (опис вкладення, фіскальний чек, накладну).
У встановлений судом строк позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано виписки по особових рахунках відповідача, засвідчені уповноваженою особою банку. При цьому, докази направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, а також оригінал позовної заяви з доданими до неї документами до суду подані не були. 
Ухвалою суду від 19.06.2023 позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; залучено Міністерство фінансів України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
Цією ж ухвалою було зобов`язано позивача:
- протягом трьох днів з дня отримання ухвали суду направити Міністерству фінансів України копію позовної заяви з доданими до неї доказами та надати суду відповідні докази надсилання (опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, фіскальний чек, накладну);
- повторно зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали направити до суду оригінал позовної заяви та всі додані до неї документи;
- зобов`язано позивача заяву про усунення недоліків позовної заяви та додані до неї докази направити сторонам, докази направлення надати до суду (опис вкладення, фіскальний чек, накладну). 
Встановлено позивачу строк для подання вказаних доказів до суду - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвалою суду першої інстанції від 20.07.2023 за клопотанням представника позивача було відкладено підготовче засідання та: 
- повторно (вдруге) зобов`язано позивача протягом трьох днів з дня отримання ухвали суду направити Міністерству фінансів України копію позовної заяви з доданими до неї доказами та надати суду відповідні докази надсилання (опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, фіскальний чек, накладну); 
- втретє зобов`язано позивача протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали направити до суду оригінал позовної заяви та всі додані до неї документи; 
- зобов`язано позивача заяву про усунення недоліків позовної заяви та додані до неї докази направити сторонам, докази направлення надати до суду (опис вкладення, фіскальний чек, накладну). 
Встановлено позивачу строк для подання вказаних доказів до суду - протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали.
28.07.2023 позивачем супровідним листом №б/н від 27.07.2023 подано до суду позовну заяву від 20.07.2023 та докази її направлення відповідачу і третій особі.
При цьому, судом першої інстанції встановлено, що позивачем не виконано вимог ухвал суду від 22.05.2023, 19.06.2023 та 20.07.2023, зокрема не надано оригінал позовної заяви разом з доданими до неї доказами. Позивач вимоги суду в цій частині виконав шляхом подання нової редакції позовної заяви, водночас надаючи суду нову редакцію позовної заяви останній, в порушення приписів ст.ст.164, 172 ГПК України, не надав до суду належних доказів направлення позовної заяви від 20.07.2023 та доданих до неї доказів відповідачу та третій особі. Позивач також не виконав вимоги суду щодо направлення сторонам заяви про усунення недоліків позовної заяви та доданих до неї доказів, що позбавило суд можливості розгляду даної справи та стало підставою для залишення позову без розгляду.
Отже предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду у зв`язку з ненаданням позивачем витребуваних судом документів. 
Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Відповідно до частини 2 статті 11 ГПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 2 статті 13 ГПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
За приписами частини 5 статті 13 ГПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 177 зазначеного Кодексу завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на 30 днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціатив
За змістом статей 181, 182 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).
За умовами пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України визначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
У розумінні наведених положень процесуального закону залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.  Тобто, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог. При цьому, господарський суд має з`ясувати також і те, яким чином неявка представника позивача та не подання ним витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника позивача та витребуваних документів.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті заявленого спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Тобто, умовами застосування зазначеної норми є те, що витребувані матеріали чи явка представника позивача дійсно необхідні для розгляду спору по суті позовних вимог і спір без них вирішити неможливо.
Таким чином, визначальною умовою залишення позову без розгляду є саме можливість або неможливість вирішення спору по суті при невчиненні позивачем певних дій, покладених на нього судом.
Водночас, за приписами ч.2 ст.162 ГПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Згідно з абз. 2 ч.8   ст.42 ГПК України в чинній на час прийняття оскарженої ухвали редакції, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Відповідно до частин 1, 2, 4, абзацу 2 частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
З аналізу наведених норм вбачається, що позовна заява має бути подана в оригіналі, до позовної заяви мають бути додані докази, засвідчені у встановленому законом порядку уповноваженою на то особою.
Крім того, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються докази надсилання іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Згідно з ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Проте, у суду першої інстанції був відсутній оригінал позовної заяви та належним чином засвідчені ним копії документів, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, у зв`язку з чим господарський суд тричі ухвалами від 22.05.2023, 19.06.2023 та 20.07.2023 зобов`язував позивача АТ КБ "Приватбанк" подати до суду оригінал позовної заяви та доданих до неї документів, водночас відповідні вимоги позивачем виконані не були.
Так, позивачем було подано позовну заяву датовану 20.07.2023 та підписану представником адвокатом Пучковою Л.А., проте це інша нова редакція позовної заяви, отже позивач, в порушення приписів ст.ст.164, 172 ГПК України, не надав до суду належних доказів направлення позовної заяви від 20.07.2023 та доданих до неї доказів відповідачу та третій особі. Позивач також не виконав вимоги суду щодо направлення сторонам заяви про усунення недоліків позовної заяви та доданих до неї доказів.
Колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що подана ним на виконання вимог ухвали суду першої інстанції позовна заява не є новою редакцією позовної заяви від 13.02.2023, а лише датована іншою датою, тоді як досліджуючи її суд першої інстанції вірно встановив відсутність додатків, перелічених в п.п.5-10 позовної заяви від 13.02.2023 (які були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції, та той факт, що замість копій виписок по рахунку відповідача ( п.п.22-29 позовної заяви від 13.02.2023), подано виписки по рахунках відповідача, сформовані та підписані представником банку. Таким чином, 28.07.2023 позивачем було подано саме нову редакцію позовної заяви.
Також не відповідають дійсності і доводи скаржника про те, що суд першої інстанції в особі апарату суду та на підставі наявного оригіналу позовної заяви здійснив завірення документів, що є підтвердженням того, що суд мав оригінали документів, позовної заяви та додатків до неї, а тому суд мав розглянути відповідну позовну заяву, оскільки суд не наділений повноваженнями засвідчувати копії документів, які виготовлені з копій документів позивача. Водночас Господарським процесуальним кодексом України встановлений відповідний порядок подання позовних заяв до суду, вимоги щодо їх форми та змісту, а також наслідки не дотримання передбачених вимог законодавства, та не виконання вимог ухвал суду.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що виконання вимог процесуального закону, як складової національного законодавства України, є обов`язком апелянта і відповідні вимоги суду жодним чином не можуть розцінюватися, як надмірний формалізм, а тим більше - як обмеження у доступі до правосуддя.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що систематичне невиконання позивачем вимог суду, викладених в ухвалах, що набрали законної сили, призвело до порушення строків проведення підготовчого засідання, безпідставного затягування розгляду справи та позбавлення можливості розглянути справу з дотриманням принципу рівності сторін, і, як наслідок, прийняття законного та обґрунтованого рішення.  
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, а наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Згідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

На підставі ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 Господарського  процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.08.2023 у справі 916/893/23 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"    – без задоволення.  
Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 30.10.2023 о 10.40.

Головуючий суддя                                                            Разюк Г.П.                    
Суддя                                                                                 Колоколов С.І.
         Суддя                                                                                 Савицький Я.Ф.