П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 р.	м. Одеса	Справа № 947/28623/23	

Перша інстанція: суддя Луняченко В.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
при секретарі судового засідання Коблова А.О.,
за участю представника апелянта Панасюк А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Одеській області, департаменту патрульної поліції, за участі третьої особи поліцейського роти № 4 батальйону № 2 відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області інспектора, лейтенанта поліції Куркан Олександра Сергійовича про скасування постанови,     
                                                  В С Т А Н О В И Л А :

11 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просив  скасувати постанову серії ЕАТ №7642509 від 01 вересня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, зокрема, що інспектор патрульної поліції дійшов помилкового висновку, що транспортний засіб позивача підлягає обов`язковому технічному контролю.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким закрити провадження по справі. Зокрема, апелянт зазначає, що постанову серії ЕАТ №7642509 від 01 вересня 2023 року про накладення на позивача  адміністративного стягнення скасовано рішенням начальника УПП в Одеській області ДПП від 18.09.2023 року, а матеріали адміністративної справи направлено на новий розгляд. Отже, на думку апелянта, на час прийняття судом першої інстанції були наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.328 КАС України.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
01 вересня 2023 року поліцейським роти №4 батальйону №2 відділу організації несення служби в м.Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області інспектором лейтенантом поліції Куркан О.С. винесено постанову серії ЕАТ №7642509, якою   ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Зазначеною постановою встановлено, що 01.09.2023 року о 18:17:29 у м. Одесі на 21 км дороги Одеса-Мелітополь ОСОБА_2 керував транспортним засобом, що не пройшов обов`язковий технічний контроль та був не пристебнутий паском безпеки, чим порушив п.2.3. в та п.31.3.б ПДР України (а.с.8).
Рішенням начальника УПП в Одеській області ДПП підполковником поліції Д.Хмаруком, за результатами розгляду заяви адвоката позивача Смирнова А.І., прийнято рішення № С-3011, постанову серії ЕАТ №7642509 скасовано, а справу направлено на новий розгляд (а.с.57-58).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до   Закону України “Про дорожній рух” від 30.06.1993 № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що  учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього  Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
За приписами пп. в п.2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;
Відповідно до п.п. б п.31.3. ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Статтею 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
За приписами ч.3 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 5 ст.121 КУпАП визначено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за порушення ч.3 ст.121 КУпАП, а саме за відсутність обов`язкового технічного контролю автомобіля позивача.
В свою чергу, позивач заперечує, що його автомобіль підлягає обов`язковому технічному контролю.
Так, ч. 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";
Згідно зі статтею 35 Закону України «Про Дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають, зокрема, легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, за умови що ці транспортні засоби не використовується з метою отримання прибутку.
Водночас державним стандартом ДСТУ 3649-2010 передбачено, що транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.
Таким чином, автомобілі типу «Вантажопасажирські-В» з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки, є не вантажними автомобілями, а легковими.
Тому відповідно до статті 35 Закону «Про Дорожній рух» такі автомобілі обов`язковому технічному контролю не підлягають (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку).
Автомобіль Hundai H-1 BH8570PK, яким керував ОСОБА_1 , відноситься до категорії легкових автомобілів і відповідно до ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» у випадку його невикористання за з метою отримання прибутку не підлягає обов`язковому технічному огляду. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу тип автомобіля «Hundai H-1», 2005 року випуску зазначений, як автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг (7700 фунтів), а кількість сидячих місць крім сидіння водія - вісім.
Судова колегія вважає обґрунтованими доводи представника позивача, що при винесенні оскаржуваної постанови, інспектором не було враховано пояснень ОСОБА_1 про те, що автомобіль використовується ним лише в особистих цілях, без мети одержання прибутку, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, скорочене провадження у справах про притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи, що відповідачем не доведено обов`язку позивача проходити обов`язковий технічний контролю його автомобіля, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо скасування постанови відповідача від 01.09.2023 року № ЕАТ №7642509.
Судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не врахував, що відповідач має 15 днів на надання відзиву на позовну заяву та передчасно виніс рішення у справі, з огляду на те, що враховуючи специфіку роботи відповідача, йому достеменно відомо про строк розгляду справ встановлений ч.1 ст.286 КАС України для зазначено категорії - 10 днів з моменту відкриття провадження у справі.
Щодо доводів апелянта, що рішенням начальника УПП в Одеській області ДПП підполковником поліції Д.Хмаруком, за результатами розгляду заяви адвоката позивача Смирнова А.І., прийнято рішення № С-3011, то вони висновків суду не спростовують, оскільки не спростовують вимоги інспектора УПП про необхідність проходження позивачем технічного контролю автомобіля Hundai H-1 BH8570PK. 
Так, рішенням начальника управління патрульної поліції в Одеській області від 18.09.2023 № С-3011 оскаржувана постанова від 01.09.2023 серії ЕАТ № 7642558 скасована з процедурних підстав та провадження у цій справі не закрито, а направлено справу на новий розгляд (а.с.99-100). Незважаючи на відсутність результатів прийняття рішення при новому розгляді, судова колегія вважає, що суб`єкт владних повноважень в такому випадку не поновив порушені права позивача. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказам.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Як вже зазначалось вище, відповідачем не надано належних доказів, які б у розумінні статті 251 КУпАП підтверджували порушення позивачем вимог п.31.3.б ПДР України, що виключає можливість притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.
Згідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч.3  ст.272 КАС України  судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями  273-277,  282-286  цього  Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія
                                                  П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий:                                                                                 Н.В. Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В. Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В. Кравченко