УХВАЛА
Іменем України 
18 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 263/13128/18
провадження № 51-3202 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                      ОСОБА_1 
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в      інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року,
встановив:
Вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області 
від 26 грудня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 258 Кримінального кодексу України (далі - КК), на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 3 ст. 258 КК, якому на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року засудженому ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 поновлено строк на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року та відкрито апеляційне провадження за їхніми апеляційними скаргами на зазначений вирок. 
20 листопада 2023 року Дніпровський апеляційний суд ухвалою частково задовольнив клопотання прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та клопотання захисника ОСОБА_4 про зупинення виконання вироку та негайне звільнення ОСОБА_5 .
На підставі ч. 4 ст. 534 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) зупинено виконання вироку Іллічівського районного суду 
м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 .
Обрано обвинуваченому ОСОБА_5  запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 19 січня 2024 року.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд у касаційному порядку ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року. На думку захисника, оскаржувана ухвала підлягає перегляду в касаційному порядку з огляду на рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13 червня 
2019 року. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є  забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги захисника та долученої до неї копії ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року, якою зупинено виконання вироку суду першої інстанції та обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, така ухала не підлягає оскарженню у касаційному порядку, оскільки вона не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Посилання захисника на рішення Конституційного Суду України як на підставу для касаційного оскарження ухвали апеляційного суду від 20 листопада 2023 року є  безпідставним, оскільки цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, Суд вважає, що оскаржена ухвала апеляційного суду не може бути переглянута в порядку касаційної процедури, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                ОСОБА_3