ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                   Головуючий І інстанції: Єгупенко В.В.
21 листопада 2023 р.	Справа № 520/12653/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и в:
           29.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ДДВС МЮ України) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18. Зобов`язати відповідача відновити виконавче провадження № НОМЕР_1 та вживати передбачені Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) заходи щодо примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
          В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року у справі № 520/2374/21 задоволені вимоги його позову, - визнана протиправною та скасована постанова головного державного виконавця ДДВС МЮ України від 02.11.2021 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1. Разом з тим, на час звернення до суду виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18 відповідачем не відновлено.
          Відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 до суду не надійшов.
          Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року задоволена заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 задоволені частково.
          Визнана протиправною бездіяльність ДДВС МЮУ у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18. Відповідач зобов`язаний у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18 відновити виконавче провадження.
          В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що невиконання відповідачем вимог ст. 41 Закону № 1404-VIII є свідченням допущення останнім протиправної бездіяльності. Порушене право позивача підлягає захисту, шляхом зобов`язання ДДВС МЮУ відновити виконавче провадження по примусовому виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18.
          Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язати відповідача вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року у справі № 2040/6198/18, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, суд зазначив, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Оскільки позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.
          Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ДДВС МЮУ просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
          Скаржник зазначає, що на час подання позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви - 16.06.2023 року в Автоматизованій системі виконавчого провадження знаходилась постанова державного виконавця про відновлення виконавчого провадження № НОМЕР_1. Також скаржник вказує на те, що позивач посилається на ст. 74 Закону № 1404-VIII, але не зазначає чи оскаржував бездіяльність державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, чи до керівника органу державної виконавчої служби. 
Також скаржник зазначає, що у суду першої інстанції не було підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до суду з цим позовом, оскільки позивач мав постійний доступ до Автоматизованої системи виконавчих проваджень.
Скаржник вказує, що обставини, встановлені Другим апеляційним адміністративним судом у справі № 520/68/23 посвідчують, що позивач ОСОБА_1 у грудні 2022 року мав доступ до Автоматизованої системи виконавчих проваджень та мав реальну можливість дізнатися про факт порушення своїх прав.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Позивачем судове рішення в апеляційному порядку не оскаржено.
За приписами ст. 268 КАС України 1. У справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. (ч. 1 ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, - ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2023 року по відкриття апеляційного провадження у справі № 520/12653/23 оприлюднена 28.09.2023 року. 
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.
          Статтею 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо ч. 1 ст. 543).
Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.
Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543).
Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що гуртуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі (ч. 3 ст. 543).
Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором (ч. 4 ст. 543).
Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання (ч. 5 ст. 543).
Судом установлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року у справі № 2040/6198/18, що набрало законної сили 12.03.2021 року, задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області та Міністерство соціальної політики України зобов`язані донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за Рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2014 року у справі Штефан та ін. проти України щодо заяви ОСОБА_1 № 4862 від 03.01.2013 року на виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 року у справі № 2002 /2-а-464/11 суму індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати соціальних виплат, а саме: компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за період із грудня 2010 року по 01.05.2016 року на виплачену суму 38.204 грн.26 коп. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.
23.11.2018 року для примусового виконання судового рішення Харківським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист № 2040/6198/18 а.с. 45-46).
Постановою головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 16.12.2019 року відкрито виконавче провадження (реєстраційний номер виконавчого провадження: НОМЕР_1) по примусовому виконанню означеного судового рішення. Сторонами у виконавчому провадження визначені: стягувач - ОСОБА_1 , боржник - Міністерство соціальної політики України (а.с. 47-49).
02.11.2021 року головним державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮ України прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження, реєстраційний номер виконавчого провадження: НОМЕР_1 (а.с. 71).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021          року у справі № 520/23741/21, що набрало законної сили 17.01.2023 року, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ від 02.11.2021 року ВП № НОМЕР_1 про закінчення виконавчого провадження.
За даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» копія судового рішення у справі № 520/23741/21 була: 17.01.2023 року о 19:24 доставлена до Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ДДВС МЮ України, 08.02.2023 року рекомендоване відправлення суду вручено ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (ч. 1 ст. 41).
У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.
Постановою головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України від 13.06.2023 року виконавче провадження (реєстраційний номер виконавчого провадження: НОМЕР_1) відновлено (а.с. 75-76).
                Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що 26.03.2022 року набрав чинності Закон України від 15.03.2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2.
Одним із положень нововведеної норми є те, що визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб., строк дії якого продовжувався Указами Президента України. Правовий режим воєнного стану діє і на сьогоднішній час.
Отже, з 26.03.2022 року зокрема встановлений ст. 41 Закону № 1404-VIII строк для відновлення виконавчого провадження, перервався.
З урахуванням означених вище приписів п.п. 4 п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 мав можливість постійного доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, оскільки не вбачає обов`язку учасника виконавчого провадження здійснювати постійний моніторинг Автоматизованої системи виконавчих проваджень.
Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
Також, колегія суддів зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в своїй постанові від 29.09.2022 р. у справі № 500/1912/22 дійшов висновку, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування судового рішення в частині, якою судом задоволені вимоги позивача ОСОБА_1 з прийняттям нового судового рішення про відмову у їх задоволені.
Колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги про скасування судового рішення в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог адміністративного позову позивачу ОСОБА_1 скаржником не обґрунтовані.
          Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
          Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (пп. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
          На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
                Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.
                    Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року скасувати в частині задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18 та про зобов`язання Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року у справі № 2040/6198/18 відновити виконавче провадження з прийняттям нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні цих вимог.
                    В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц